Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ - «ТАЛІОН ПЛЮС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 09.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 104254087 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 27 000,00 грн. За умовами Розділу 2 Договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. Грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки, зазначеної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше, ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була зазначена відповідачем при укладанні Договору. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Проте в порушення умов договору та правил позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив відсотки за їх користування в обумовлені сторонами строки. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем становить 86 805,00 грн, з них: заборгованість за кредитом - 27 000,00 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 59\~805,00 грн. 05.11.2024 відповідно до ст.\~1077\~ЦК України товариство відступило право вимоги за Договором до товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» за Договором Факторингу № МВ-ТП/7. З врахуванням наведеного представник позивача просив суд стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» суму заборгованості за кредитним договором № 104254087 від 09.08.2024 в розмірі 86 805,00 грн, а також понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Стислий виклад позиції відповідача У поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов представник відповідача адвокат Кравинська Ю.В. зазначила, що з урахуванням відсутності будь-яких доказів ознайомлення відповідача з розміщеними в мережі Інтернет Правилами надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», які не містять підпису сторін, не є частиною Договору кредитної лінії №104254087 від 09.08.2024 і умови Правил не можуть братися до уваги при вирішенні спору у цій справі. Відтак умови кредитування між сторонами регулюються виключно Договором кредитної лінії №104254087 від 09.08.2024. Зауважувала, що умови укладеного з відповідачем кредитного договору щодо нарахування відсотків у розмірі, більшому ніж 1% на день від суми кредиту, не відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», що відповідно обмежує права споживача в порівнянні з правами, зазначеними у цьому законі, а тому за період з 05.09.2024 до 30.01.2025 слід застосовувати відсоткову ставку у розмірі 1% в день. Отже, відповідач зобов`язана сплатити відсотки за кредитним договором у сумі 39 960,00 грн (27 000,00 грн тіла * 1 % на день * 148 днів (з 05.09.2024 до 30.01.2025). При цьому, відповідачем 05.09.2024 було сплачено суму коштів у розмірі 3 915,00 грн, отже заборгованість останньої перед позивачем за відсотками становить: (39 960,00 грн 3 915,00 грн) = 36 045,00 грн. Наголосила на тому, що стягнення нарахованої згідно з розрахунками позивача неустойки у розмірі 13 500,00 грн за договором кредитної лінії №104254087 від 09.08.2024, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Ураховуючи викладене, позов визнала частково та просила відмовити позивачу у задоволенні вимог у сумі 23 760,00 грн, яка вираховується: 86 805,00 (ціна позову) 27 000,00 грн (тіло кредиту) 36 045,00 грн (відсотки). Відповідно до поданої до суду відповіді на відзив представник позивача - ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС» зазначила, що Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розміщені на офіційному сайті Кредитодавця www.moneyveo.ua., є доступними для ознайомлення при подачі заявки на отримання кредиту та надані до суду в якості доказу у вигляді тексту. За таких обставин, твердження сторони відповідача про відсутність підписів сторін на примірнику Правил не заслуговує на увагу. Таким чином, 09.08.2024 між Первісним кредитором (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений Кредитний договір відповідно до умов якого, позичальник, ознайомившись з Правилами надання грошових коштів, заповнила Заяву, самостійно зазначивши особисті персональні дані. Підписання Договору відбувалося з використанням одноразового-ідентифікатора, надісланого відповідачу, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо нарахування відсотків зазначила, що пунктом 7.3 Договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту 08.09.2029. Отже, Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги Фактор, яким є позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», має право нараховувати відсотки за цим договором, починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору, виключенням може бути лише застосування Кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. Договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання Позичальником сплати відсотків за користування Кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 31.01.2025 та подальшого зупинення з зазначеної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. При нарахуванні відсотків за користування кредитом, тобто від дати видачі Траншу до 31.01.2025 (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Дисконтною відсотковою ставкою 1,50 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування становить 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору (п. 3.1 Договору). Згідно з п. 3.2 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Так, 05.09.2024 о 23:32 відповідач здійснила оплату погашення відсотків за кредитом кредиту, про що сторона відповідача також повідомляє у своєму відзиві на позовну заяву, чим здійснила пролонгацію Дисконтного періоду з нарахуванням індивідуальної відсоткової ставки у розмірі 1,00 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становила 270 грн до 03.10.2024, та підтверджується наданими до позовної заяви розрахунками. Відповідно до п. 8.9. Договору сторони погодили, що у разі користування Кредитом після 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду жодних знижок на відсоткову ставку не надається. Перерахунок зобов`язань Позичальника зі сплати відсотків під Базову відсоткову ставку, при користуванні Кредитом після спливу 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду може здійснюватися, на вибір Кредитодавця, за весь строк Дисконтного періоду або лише за останні 30 (тридцять) календарних днів дії Дисконтного періоду. Застосування знижок передбачених цим Договором є правом, а не обов`язком Кредитодавця, за винятком повного дострокового погашення Кредиту Позичальником протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду кредитування. Отже, нарахування відсотків здійснено правомірно в межах погодженого строку надання кредиту. Представник позивача вважала, що сторона відповідача наводить невірні доводи щодо стягнення неустойки. При детальному ознайомленні з розрахунками заборгованості та їх підрахунку вбачається, що сума заборгованості, яку позивач заявляє до стягнення становить 86\~805,00 грн та складається виключно з заборгованості за кредитом у розмірі 27 000,00 грн та заборгованості за відсотками за кожний день користування кредитом 59 805,00 грн (за період з 09.08.2024 до 30.01.2025 включно з урахування відсотків кожної ставки кредиту). Розмір штрафних санкцій, в тому числі і неустойки, зазначений в загальному розрахунку заборгованості, однак позивач не включає їх до розміру позовних вимог. Зауважувала, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» щодо граничного розміру денної відсоткової ставки. Згідно з п. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Проте такі обмеження впроваджувалися поетапно. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» протягом 240 днів з дня набрання чинності Закону, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Дата набрання чинності змін до Закону 24.12.2023. Отже, виходячи з вищевикладеного, діяли такі обмеження в календарних періодах: з 24.12.2023 до 22.04.2024 - 2,5 %; з 23.04.2024 до 20.08.2024 1,5 %. Виходячи з зазначеного, на момент укладення кредитного Договору (09.08.2024) максимально дозволена денна відсоткова ставка становила 1,5 %, що відповідало умовам Договору та нормам чинного законодавства. При цьому, денна відсоткова ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за кредитним Договором за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Враховуючи наведене, просила поновити строк для подання додаткових доказів у справі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 18.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, що містять банківську таємницю. У судове засідання представник позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Кравинської Ю.В. через систему «Електронний суд» надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі та при винесенні рішення врахувати заперечення проти позову, висловлені у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до зазначених правовідносин, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 104254087, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 03.09.2024, а саме протягом 25 днів від дня отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення кредиту 08.09.2029 (п.2.1, 7.1 Договору). Відповідно до п. 8.5.1 Договору за період від дати видачі першого траншу до 03.09.2024 (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,50 % відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 182,50 % річних. Згідно з п. 8.3. Договору на момент укладення Договору та отримання першого Траншу за Договором Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає 1% за день користування таким Траншем. Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua. Зазначений договір підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора KURN, який введено в персональне поле 09.08.2024 о 21 год 39 хв 30 с (а.с. 29 на звороті). Ознайомившись з Правилами, 09.08.2024 [PERSON] заповнила заявку, де зазначила всі свої персональні дані та суму грошових коштів, яку вона бажала отримати (а.с. 16). Зарахування коштів на карту [PERSON] № [NUMBER] в розмірі 27 000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 09.08.2024 (а.с. 34). Надалі, 24.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП/1 (а.с. 8 на звороті - 11). 05.11.2024 на виконання вимог договору факторингу № МВ-ТП/7 від 05.11.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписали реєстр прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 104254087 від 09.08.2024, де загальна сума заборгованості складає 65 475,00 грн (а.с. 11 на звороті - 12). ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги (а.с. 35). 31.01.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зверталось до [PERSON] із вимогою про дострокове розірвання договору та про повернення споживчого кредиту та сплати заборгованості (а.с. 35 на звороті). Згідно з розрахунками заборгованості за кредитним договором № 104254087 від 09.08.2024 [PERSON] має заборгованість у розмірі 86 805,00 грн, яка складається із простроченого тіла кредиту в розмірі 27 000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 59\~805,00 грн за період з 09.08.2024 до 30.01.2025 (а.с. 13-15). Як вбачається з відповіді на витребувану судом інформацію стосовно рахунків [PERSON] , наданою АТ «СЕНС БАНК», на ім`я [PERSON] в банку було відкрито карту № [NUMBER] , на яку здійснено зарахування коштів 09.08.2024 у сумі 27\~000,00 грн. Норми права, які були застосовані судом Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Мотивована оцінка та висновки суду Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] в електронній формі за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора (з одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у зазначеному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів за вищезазначеним договором. Така обставина не спростована стороною відповідача. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З позовом про визнання недійсним договору кредитної лінії №104254087 від 09.08.2024 відповідач не зверталася. Щодо нарахування відсотків Окрім тіла кредиту позивач просив стягнути з відповідача відсотки в розмірі 59\~805,00 грн за користування кредитними коштами в межах строків кредитування, які нараховані таким чином: - первісним кредитором з 09.08.2024 до 03.09.2024 (дисконтний період 25 днів) за відсотковою ставкою 0,5 % в день (на тіло кредиту 27\~000,00 грн); - первісним кредитором з 04.09.2024 до 03.10.2024 за відсотковою ставкою 1% в день (на тіло кредиту 27\~000,00 грн); - первісним кредитором з 04.10.2024 до 04.11.2024 за відсотковою ставкою 1,5% в день (на тіло кредиту 27\~000,00 грн); - фактором з 05.11.2024 до 30.01.2025 за відсотковою ставкою 1,5% в день (на тіло кредиту 27\~000,00 грн). Договір факторингу не містить обмежень щодо нарахування фактором відсотків у межах строку кредитування. Відповідно до ч. 5 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зазначені зміни введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №498-IX та набула чинності з 24.12.2023. Передбачені п. 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» підвищені проценти в перехідний період протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % до кредитних договорів, укладених після 24.12.2023 не застосовується, оскільки частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (умови перехідного періоду) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір кредитної лінії №104254087 укладений 09.08.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% є нікчемними в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином заявлену до стягнення заборгованість за відсотками необхідно перерахувати з урахуванням здійсненої відповідачем оплати. Розмір відсотків, які підлягають стягненню за кредитним договором становить 39\~690,00 гривень (43 605,00 грн - 3\~915,00 грн (сплачені відсотки), з яких: - 3\~375,00 гривень (27 000х0,5%х25) за період з 09.08.2024 до 03.09.2024; - 8\~100,00 гривень (27 000х1%х30) за період з 04.09.2024 до 03.10.2024; - 8\~640,00 гривень (27 000х1%х32) за період з 04.10.2024 до 04.11.2024; - 23 490,00 гривень (27 000х1%х87) за період з 05.11.2024 до 30.01.2025. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 66\~690,00 грн, з них: 27\~000,00 грн - тіло кредиту, 39 690,00 грн - нараховані відсотки. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати зі сплаті судового збору у сумі 2 422,00 грн. Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~861,07 грн (2422,40х66\~690/86\~805). Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №5 від 02.12.2024, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та іновацій» (а.с. 37-42). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 28.11.2024 та платіжної інструкції, позивачем сплачено 5 000,00 витрат на правничу допомогу (а.с. 42 на звороті). З урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутністю клопотання відповідача про зменшення розміру зазначених витрат, з урахуванням принципу розумності та справедливості, також часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 3 841,37 грн (5\~000 х 66\~690 / 86\~805).

Outcome: partial