Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

18 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій останній прохає шлюб між нею та ним [PERSON] , зареєстрований 04 лютого 2023 року Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 10 - розірвати; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Позов обґрунтовує тим, що позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 лютого 2023 року позивачка та відповідач уклали зазначений шлюб, від якого мають одного малолітнього сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачкою та спору про його місце проживання немає. Майнового спору між ними немає. Фактично їхня сім`я розпалася більше пів року, з цього часу шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з чоловіком мають різні за складом характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не бажав спільно піклуватися про побудову сімейних відносин. Це в свою чергу створювало дискомфорт у шлюбних відносинах, через що між ними виникали ще більші суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання. Вжиті позивачкою заходи досудового врегулювання спору з приводу розбіжностей у поглядах на сімейні цінності шляхом висловлених прохань до відповідача для підтримання нормальної атмосфери в сім`ї, піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги позитивного результату не дали. Через те, що в них існували великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, спільне проживання з відповідачем стало неможливим і вони повністю припинили шлюбні стосунки та кожен з них став жити своїм особистим життям. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові ,поваги, дружби, взаємодопомоги. Вважає, що відносини між ними зіпсовані, а їхня сім`я розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки в даному шлюбі принижуються її честь та гідність, порушуються особисті права, що спричиняє їй душевного болю і глибоких переживань. Перебування в такому шлюбі негативно впливає на її психологічний стан, підриває її життєздатність та інтереси до повноцінного життя і сімейного благополуччя. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено. Вжиті нею заходи досудового врегулювання даного спору позитивного результату не дали. Поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, зокрема вагітність або ж недосягнення дитиною одного року, - відсутні. Звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем позивачка змушена, оскільки припинити шлюб за взаємною згодою подружжя неможливо через неможливість спільного звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 18.07.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення відідлу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 16.09.2025 відповідач [PERSON] , [INFO] , заресєтрований за адресою: [ADDRESS] з 06.04.2015. Ухвалою від 19 вересня 2025 року позов прийнятий до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання на 23 жовтня 2025 року. 23 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 19 листопада 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 19 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 16 грудня 2025 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. Постановлено виклик відповідача здійснювати на офіційному веб-сайті судової влади. У судове засідання 16 грудня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Позивачкою до суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Враховуючи зазначене, враховуючи положення ч. 1 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін під час заочного розгляду та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280, 281 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 лютого 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.02.2023, виданим Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 10 (а.с.4). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, наданий строк для примирення сплив, однак примирення не відбулося і позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням думки [PERSON] суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід іменувати прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved