Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №101743566 від 24.02.2021 року у розмірі 18926,25 грн, а також судові витрати. При цьому посилається на те, що 24.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту №101743566, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 8000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, кредит у повному обсязі не повернула, таким чином утворилась заборгованість в сумі 18926,25 грн. У подальшому, позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги, укладеному 29.10.2021 року з ТОВ «Мілоан». Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відповідач про розгляд справи належним чином повідомлена, надано строк для подачі відзиву. У встановлений судом строк відзиву на позов, будь-яких інших заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №101743566 за яким остання отримала кредит у розмірі 8000,00 грн зі сплатою процентів за його користування строком на 30 днів. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту складає 8000,00 гривень (п.1.2); строк кредиту - 30 днів з 254.02.2021 (строк кредитування) (п.1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.03.2021 (п.1.4); комісія за надання кредиту 00, 00 гривень, яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1); проценти за користування кредитом 7200,00 гривень, які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 29.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 11Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору). За умовами п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №11Т від 29.10.2021 року ТОВ «Діджи фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача\~ за договором №101743566, сума заборгованості 18926,25 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 6036,00 гривень; заборгованість за відсотками\~12890,25 гривень. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Кредитним договором, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1\~ст.\~1078\~ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2\~ст.\~1078\~ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Досліджені судом договір факторингу та витяг з реєстрів боржників свідчать про наявність у позивача права грошової вимоги до відповідача у спірних правовідносинах. Статтями 526,527\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до\~ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5ст.3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною 2\~ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Частиною 1\~ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зіст.13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору отримала кредит в розмірі 8000,00 гривень, у встановлені договором строки кредит у повному обсязі не повернула та не сплатила проценти за користування кредитом. Разом з цим, установлено що відповідач частково сплачувала заборгованість за тілом кредитом, а саме: 13.04.2021 року відповідач сплатила 1440,00 гривень процентів, 240,00 гривень тіла кредиту, 240,00 гривень комісії за пролонгацію. 03.08.2021 року - відповідач сплатила 720,00 гривень процентів, 431,00 гривень тіла кредиту, 100,00 гривень комісії за пролонгацію. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитом лише в період погодженого сторонами строку кредитування, а не як міру відповідальності позичальника за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Виписка по Кредитному договору, яка складена первісним кредитором ТОВ «Мілоан» свідчить, що проценти за користування кредитом позичальнику [PERSON] нараховувались з 24.02.2021 року по 18.08.2021 року, оскільки відповідач вчиняла передбачені Кредитним договором заходи для пролонгації строку дії договору. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини справи, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позов ТОВ «Діджи фінанс» до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №101743566 підлягає до задоволення та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості в розмірі 18926,25 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту\~6036,00 гривень; заборгованості за відсотками 12890,25 гривень. Частиною 1\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з відповідача в свою користь 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат позивач надав копію договору №042649746 від 12 лютого 05.05.2025 року; акт від 29.05.2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, яким сторони погодили надання наступних правових послуг: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» 1000 гривень; 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрати, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи\~3000 гривень; 3) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 500 гривень, подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду, шляхом надсилання позовної заяви поштовим віддаленням 500 гривень. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Оскільки розгляд справи за клопотанням представника позивача проводився без його участі, розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява є типовою для такого роду справ, а також враховуючи незначну ціну позову, сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 гривень

Outcome: approved