Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за Договором №2105953317050 від 28.02.2021 у сумі 65\~181,43 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 16\~000,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 28.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір №2105953317050. Відповідно до умов договору товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 5\~900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №2105953317050. У свою чергу, 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором №2105953317050. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 91\~428,17 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5\~900,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 85\~528,17 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 65\~181,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5\~900,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 59\~281,43 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 13 листопада 2025 року, яке відкладено до 10 грудня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 28.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (далі Товариство) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено договір про надання фінансових послуг №2105953317050, відповідно до якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5\~900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.3. Договору орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно п. 1.4.1. Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. Пунктом 1.9. Договору передбачено граничний строк кредитування 1 рік. Згідно п. 2.1.1.11 Договору товариство має право здійснити автоматичне продовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення/підписання будь-яких додаткових угод, звернень тощо. Відповідно до листа ТОВ Фінансова компанія «Вей Фор Пей» від 23.04.2025 здійснено переказ грошових коштів у сумі 5\~900,00 грн. на номер картки [NUMBER] згідно договору 2105953317050. Згідно графіку платежів дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 15.03.2021, сума кредиту 5\~900,00 грн., сума нарахованих процентів 1\~888,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2105953317050 від 28.02.2021 заборгованість [PERSON] складає 51\~153,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 5\~900,00 грн., заборгованість за відсотками 47\~023,00 грн. З указаного розрахунку також вбачається, що 14.03.2021 відповідачем сплачено відсотки у сумі 1\~770,00 грн. Згідно договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) домовились, що Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60\~168\~947,00 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржником. Пунктом 6.1.4 Договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. З п. 7.1 Договору факторингу вбачається, що сторонами погоджено розмір фінансування у сумі 5\~535\~543,12 грн. Платіжним дорученням №307600018 від 03.12.2021 підтверджується сплата розміру фінансування, передбаченого договором факторингу, у сумі 5\~535\~543,12 грн. від ТОВ «Вердикт Капітал» на рахунок ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Згідно акту приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу №1-12 від 01.12.2021 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 31\~632 штук. З Реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 вбачається, що Клієнт відступив Фактору право вимоги до боржника [PERSON] , номер кредитного договору №2105953317050 (номер в реєстрі 9963). Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2105953317050 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 складає 91\~428,17 грн., з яких 5\~900,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 45\~253,00 грн. заборгованість за відсотками станом на 01.12.2021, 40\~275,17 грн. відсотки, нараховані ТОВ «Вердикт Капітал». 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору. Згідно п. 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, самим реєстром боржників (Додаток №3 до Договору), а також витягом з реєстру боржників, де під №6644 зазначено боржника [PERSON] , підтверджується виконання сторонами вимог Договору, а отже і право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] на загальну суму 91\~428,17 грн., з яких 5\~900,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 85\~528,17 грн. заборгованість за відсотками. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами у сумі 5\~900,00 грн., що вбачається з листа ТОВ\~Фінансова компанія\~«Вей Фор\~Пей» від\~23.04.2025, однак в добровільному порядку позивачу не повернув. Як вбачається з розрахунку заборгованості, первісним кредитором нараховані відсотки за період з 28.02.2021 по 30.11.2021 у сумі 47\~023,00 грн. Згідно договору про надання фінансових послуг №2105953317050 від 28.02.2021 встановлений строк кредитування 16 днів, отже дата повернення кредиту 15.03.2021, що також відображено у графіку платежів та паспорті споживчого кредиту. Згідно п. 2.1.1.11 Договору про надання фінансових послуг №2105953317050 від 28.02.2021 товариство має право здійснити автоматичне продовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення/підписання будь-яких додаткових угод, звернень тощо. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем сплачено 14.03.2021 відсотки у сумі 1\~770,00 грн., а отже у первісного кредитора були відсутні підстави для продовження строку дії договору. Позивач у дотримання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довів суду, що строк дії кредитування продовжений відповідно до умов п. 2.1.1.11 договору, оскільки відповідач не здійснив дії відповідно до п. 2.1.1.11, п. 1.3. Договору. Отже кредитор має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже,\~припис абзацу\~другого частини\~першої статті\~1048\~ЦК України\~про щомісячну\~виплату процентів\~до дня\~повернення позики\~у разі\~відсутності іншої\~домовленості сторін\~може бути\~застосований лише\~у межах\~погодженого сторонами\~строку кредитування.\~Право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Суд зазначає, що нарахування первісним кредитором відсотків у період з 16.03.2021 по 30.11.2021 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредитування, передбаченого договором. Первинний кредитор мав право нараховувати відсотки за стандартною процентною ставкою з 28.02.2021 по 15.03.2021. З цих же підстав суд вважає необґрунтованим нарахування відсотків, які здійснені ТОВ «Вердикт Капітал». Ураховуючи, що первісним кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, правонаступники ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» також не мали права нараховувати відсотки за межами строку кредитування, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 16.03.2021, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. З урахуванням зазначеного вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 118,00 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. Таким чином,\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що отримані\~та використані\~відповідачем кредитні\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу не\~повернуті,\~нарахування позивачем\~процентів за\~межами строку\~дії договору\~необґрунтоване,\~позовні вимоги\~підлягають частковому\~задоволенню шляхом\~стягнення з\~боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2105953317050 від 28.02.2021 у сумі 6\~018,00 грн., яка складається з суми боргу 5\~900,00 грн., заборгованості за відсотками 118,00 грн. У решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 6\~018,00 грн., що становить 9,23% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 223,59 грн., а також витрати на правничу допомогу у сумі 1\~476,80 грн.

Outcome: partial