Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник заявника адвокат Панасюк І.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи внаслідок психічного розладу, у зв`язку з чим обмежений у здатності до самообслуговування, орієнтації в просторі, спілкування, трудової діяльності, навчання, здобуття освіти, контролю за своєю поведінкою. Брат заявника потребує медичного нагляду та лікування, постійної сторонньої допомоги й контролю. Заявник має задовільний стан здоров`я, наркотичними засобами і алкогольними напоями не зловживає, має повноцінну сім`ю, працює, проживає у приватному будинку, володіє навиками догляду, має бажання і можливість доглядати за братом і бути його опікуном. Заявниця здійснює постійний догляд за [PERSON] , забезпечує його лікуванням, харчуванням, бажає бути його опікуном. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Суддя ухвалою від 19.07.24 прийняв до розгляду заяву та відкрив окреме провадження у справі. Суд ухвалою від 16.09.24 призначив судову психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинив; ухвалою від 11.12.25 провадження у справі поновив. У судовому засіданні заявник та його представники заявлені вимоги підтримали. Заявник пояснив, що його рідний брат є особою з інвалідністю, проживає разом із ним та його сім`єю, батьками. Указав, що він єдиний, хто може здійснювати за ним догляд. Батьки, хоч і проживають із ним, однак хворіють і за станом здоров`я опікуватися [PERSON] не можуть. Зазначив, що працює п`ятиденний робочий тиждень водієм, за місцем роботи має бронювання від військової служби. У догляді за братом йому допомагає дружина, інколи батьки. Просить заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] пояснив, що заявник тривалий час здійснює догляд за братом, про що свідчать довідки органу соціального захисту населення про перебування останнього на обліку як отримувача допомоги на догляд. Бажання заявника бути опікуном брата обумовлене не меркантильними інтересами та не наміром отримати відстрочку від мобілізації, а виключно тим, що лише він, як особа чоловічої статі, може доглядати брата, зважаючи на хворих батьків. Представник заявника [PERSON] пояснила, що інститут опіки покликаний забезпечити права та інтереси особи, яка її потребує. Орган опіки та піклування Самарівської сільської ради надав обґрунтований висновок про можливість і доцільність призначення заявника опікуном [PERSON] . Так, [PERSON] тривалий час здійснює догляд за братом, він єдиний у сім`ї, хто може забезпечити такий догляд, з огляду на хворобу батьків. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, [PERSON] пояснив, що оскільки згідно із висновком експерта психічне захворювання [PERSON] позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, відтак не заперечив проти визнання останнього недієздатним та призначення заявника його опікуном. Сільський голова Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області М.Маргес у поданій письмовій заяві просив справу розглянути за відсутності представника органу опіки та піклування, ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.\~3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1\~цього Закону\~визначає\~психічний розлад\~як розлад\~психічної діяльності\~(затьмарення\~свідомості,\~порушення сприйняття,\~мислення,\~волі,\~емоцій,\~інтелекту чи\~пам`яті),\~який позбавляє\~особу здатності\~адекватно усвідомлювати\~навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Суд установив, що [PERSON] , [INFO] , має психічне захворювання та є особою з інвалідністю першої Б групи з 22 квітня 2012 року довічно, йому протипоказана робота з психоемоційним навантаженням, він потребує стороннього догляду і допомоги, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ВЛН № 0107537, видана 18.04.22 (а.с.10). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 549 від 10.07.2025, складеного на виконання ухвали суду від 16.09.24 про призначення судово-психіатричної експертизи у цій справі, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня, значні відхилення і поведінці, які потребують особливої уваги і лікування (F71.1), генетичний синдром [PERSON] , судомний синдром. [PERSON] унаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на вказані обставини, що підтверджуються медичною документацією та висновком судово-психіатричного експерта, суд уважає встановленим, що діагностований у [PERSON] хронічний стійкий психічний розлад цілком позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. Згідно з\~ст. 58 ЦК України\~опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Порядок встановлення опіки над недієздатною особою визначений ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.\~Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.\~Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.\~Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.04.2022 у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі й обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88. Таке подання має для суду рекомендаційний характер та може бути враховане на розсуд суду. Виконавчий комітет Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області рішенням від 27.06.24 № 6/1 затвердив висновок органу опіки та піклування та визнав доцільним встановити опіку над [PERSON] та призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] . Під час розгляду справи суд із свідоцтв про народження [NUMBER] , [NUMBER] , виданих Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області 10.07.1990 та 13.05.1994, установив, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки про склад сім`ї №328 від 16.04.25, виданої Самарівською сільською радою Ковельського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] і його два малолітні сини [PERSON] і [PERSON] , а також його брат [PERSON] та батьки [PERSON] , 1971 року народження, і [PERSON] , 1969 року народження, проживають у будинку [ADDRESS] . Перешкод для виконання матір`ю [PERSON] . [PERSON] або його батьком [PERSON] опікунських обов`язків суд не вбачає. Суд критично оцінює доводи заявника і його представника про те, що батьки заявника і особи, над якою встановлюється опіка, внаслідок захворювання неспроможні виконувати обов`язки опікуна. Так, дійсно [PERSON] , 1971 року народження, і [PERSON] , 1969 року народження, згідно з довідкою КНП «Ратнівський центр первинної медичної допомоги» №258/01-17 від 21.10.25 та довідкою Самарівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 21.10.25 хворіють, мають визначені у довідках діагнози. Проте будь-яких доказів на підтвердження неспроможності [PERSON] і [PERSON] за станом здоров`я здійснювати догляд за своїм сином (висновок МСЕК про встановлення інвалідності, потребу в сторонньому догляді тощо), заявник не надав. Верховний Суд у своїй постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначив, що саме орган опіки і піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Поданий Самарівською сільською радою висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном свого брата не містить мотивації про неможливість призначення опікуном батьків [PERSON] . Згідно із\~ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними. При цьому, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами. За таких обставин, проаналізувавши пояснення учасників та досліджені докази, суд переконаний, що підстави для призначення заявника опікуном над недієздатним братом відсутні. Перебування заявника на обліку в управлінні соціального захисту населення як одержувача допомоги на догляд особі, яка проживає з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, за наявності інших осіб, щодо яких відсутності відомості про неможливість останніми здійснювати догляд за особою з інвалідністю, не є достатнім доказом для призначення [PERSON] опікуном. Відтак, у задоволенні заяви в частині призначення [PERSON] опікуном необхідно відмовити, встановити опіку над недієздатним, і тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатним, покласти обов`язки опікуна на орган опіки та піклування Самарівської сільської ради Ковельського району Волинської області. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 10 ст. 139 ЦПК України якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету. Із листа начальника Вінницької філії СЕ ДУ «ІСП МОЗ України» М. Марункевича від 04.09.25 №993 вбачається, що вказаною установою на проведення експертизи в цій справі понесено витрати в розмірі 10382,94 грн із ПДВ, про віднесення яких на рахунок держави останній просить вказати у рішенні. Відповідно до ст.\~300\~ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: partial