Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просили визначити позивачам додатковий строк, протягом трьох місяців, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтований наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] , та батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщини. 21 квітня 2025 року позивачі, як спадкоємці першої черги за законом звернулися до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , однак позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв`язку із спливом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Обгрунтовуючи пропуск строку на звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, позивачі посилаються на перебування їх в тяжкому нервовому стані після смерті близької людини, на наявність військового стану на території України, а також на отримання ними невірної консультації щодо продовження строків на прийняття спадщини. Позивачі та їх представник у відкрите судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновків про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 17332 (а. с. 11). Заповіту [PERSON] не залишав. Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є позивачі дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30 квітня 1978 року Серії [NUMBER] , актовий запис № 474 (а. с. 9) та дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12 вересня 1980 року № [NUMBER] (а. с. 10). 21 квітня 2025 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а. с. 99, 100). 21 квітня 2025 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Барановою О.В. відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлого [PERSON] , так як заяви надійшли після спливу строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, що підтверджується копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 17, 18). Таким чином, правовідносини між сторонами виникли в зв`язку із здійсненням права позивачів на спадкування та регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 20 грудня 2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 24 травня 2023 року у справі № 291/559/21 (провадження № 61-4425св23) та інших. Наведене свідчить, що територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину. Звертаючись до суду з позовом, позивачі, посилаючись на те, що встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявами про прийняття спадщини вони пропустили із поважної причини, відповідачем у цій справі зазначили Одеську міську раду. Із матеріалів спадкової справи № 981/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 25 жовтня 2022 року до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась мати спадкодавця [PERSON] (а. с. 50). 13 липня 2023 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON] . Суд, вирішуючи спір, встановив, що належним відповідачем у цій справі є спадкоємець першої черги за законом [PERSON] , яка вчинила у встановленому законом порядку дії щодо прийняття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини і не відмовилась від спадщини у передбачений законом строк, а не Одеська міська рада, до якої може переходити спадкове майно у тому разі, коли спадщина не прийнята та може бути визнана відумерлою. Вказані обставини дають суду підстави вважати, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] належить залишити без задоволення з підстави пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed