Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у травні 2023 року, звернувся до суду з позовом про зменшення розміру на утримання [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 лютого 2018 року у справі № 404/7814/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, з 1\\4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу). Позов мотивований тим, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 лютого 2018 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На час ухвалення даного рішення він вже перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від даного шлюбу мали сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] у вказаному шлюбі народився ще син [PERSON] . В подальшому шлюбні стосунки між ним та [PERSON] не склалися, у зв`язку із чим вони припинили фактичні шлюбні відносини, проживають за різними адресами, проте шлюб не розірвано. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня 2023 року у справі № 405/1232/23 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів). Крім того, 22 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини від військової агресії Російської Федерації отримав поранення нижніх кінцівок, переніс операцію та в подальшому потребує тривалого лікування, що пов`язано із значними витратами коштів. Таким чином, з часу присудження з нього аліментів на користь [PERSON] змінився його сімейний та фінансовий стан, а також його стан здоров`я, що робить неможливим сплачувати аліменти у встановленому розмірі. Його фінансовий стан та стан його здоров`я дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання трьох його дітей у розмірі, що не перевищує половини його заробітку. Вважає, що є справедливим стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку на одну дитину. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 23). Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позов (вх. № 38633 від 16.10.2023 року), в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що при розгляді справи щодо стягнення з позивача аліментів на утримання їхнього сина, [PERSON] , [INFO] , останній визнав позов в повному обсязі. Наявність у нього ще двох дітей, дружини з інвалідністю не може вливати на обов`язок батька належно утримувати сина від першого шлюбу. Аліменти у розмірі ? частини є не великою сумою, і не забезпечують достатнього матеріального забезпечення сина. Зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав дитини, погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме інтересам такої дитини. Відповідно до довідки ВЛК № 1249 від 26.01.2023 року, на підставі отриманого позивачем поранення, позивач потребував лише оплачуваної відпустки за станом здоров`я. Факт народження у платника аліментів дітей в іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (а.с. 41-42). Також представником відповідача подано до суду письмові пояснення (вх. № 32315 від 31.07.2024 року), в яких остання вказує, що викладені позивачем обставини та подання позовної заяви спрямовані на уникнення останнього щодо повноцінного виконання ним свого обов`язку щодо утримання своєї дитини до повноліття. Сам по собі факт наявності у позивача ІІІ групи інвалідності загального захворювання не є підставою про зміну фінансового стану позивача, інвалідність встановлена до 01.11.2024 року, та є працездатною групою. Також зменшення розміру по аліментам на утримання дитини від попереднього шлюбу через необхідність здійснення витрат на дітей від іншого шлюбу, призведе до порушення законних прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] , який буде позбавлений матеріального забезпечення від свого батька на відміну від інших дітей. Відповідно до довідки про доходи, наданою військовою частиною [NUMBER] від 17.05.2023 року позивач за період з березня 2022 року по квітень 2023 року отримав дохід на загальну суму 986143,47 грн, що складається з грошового забезпечення військовослужбовця в сумі 222502,27 грн, та інших нарахувань на загальну суму 763641,20 грн. Із автоматизованої системи виконавчого провадження № 62154891, вбачається дохід позивача за 2023 рік складає 732495,61 грн та за І квартал 2024 року позивач отримав дохід в розмірі 26396,69 грн. Також, у власності позивача знаходиться автомобіль Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Доказів того, що суттєво змінився сімейний, фінансовий стан, стан здоров`я позивача не надано, так само й не надано доказів того, що змінився майновий стан, а відтак позивачем не надано доказів, що після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, змінились обставини, які дають підстави зменшення розміру аліментів. (а.с. 85-99). Позивачем подано до суду письмові пояснення (вх. № 48638 від 25.11.2025 року), в яких останній зазначає, що за період з березня 2022 року по квітень 2023 року він отримав дохід у сумі 732495,61 грн у зв`язку із проходженням ним служби у лавах ЗСУ. Значна частина такого доходу, зокрема, виплата в березні 2023 року у розмірі 274000,00 грн була отримана ним у якості компенсації за поранення. Така виплата здійснюється один раз, при чому більша її половина була стягнута на користь відповідачки за даним позовом в рахунок погашення заборгованості із аліментів. В січні 2023 року отримав поранення та йому присвоєна третя група інвалідності, у зв`язку із чим із січня 2023 року не проходить службу у ЗСУ. Середній дохід позивача з квітня 2023 року по грудень 2023 року становив приблизно 30000,00 грн на місяць, а за перший квартал 2024 року отримав всього 26396,69 грн. За період з березня 2025 року по вересень 2025 року позивач жодних доходів не отримував. Натомість, як вбачається із довідок від 28.10.2025 року та 29.10.2025 року позивачем дійсно сплачуються на користь його дружини [PERSON] аліменти на утримання двох їх спільних дітей та на її утримання. Враховуючи відсутність доходу позивача, встановлення йому третьої групи інвалідності, сплата аліментів на дітей від іншого шлюбу свідчить про суттєве погіршення фінансового стану позивача та про необхідність зменшення йому розміру аліментів (а.с. 155-162). Представником відповідача подано до суду письмові пояснення (вх. № 51035 від 09.12.2025 року), в яких остання додала, що на теперішній час інвалідність ІІІ групи у позивача відсутня, будь-яких доказів того, що інвалідність у позивача продовжена останнім не було надано, не надано доказів щодо витрат на власне лікування, що спричинені погіршенням здоров`я або отриманням інвалідності. Також, у власності позивача знаходиться автомобіль Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким безпосередньо користується позивач, що є підтвердженням того, що у позивача не на стільки погіршився його фінансовий стан, що потребує у зменшенні аліментів на старшого сина. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження двох синів 2014 року народження та 2022 року народження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу, та неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судовим рішенням розмірі, а навпаки, встановлено збільшення доходів останнього (а.с. 165-168). Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 50023 від 03.12.2025 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 163). Відповідач у судове засідання не з`явилася, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 51037 від 09.12.2025 року) про розгляд справи без участі відповідача та її представника, вказала, що заперечує проти позовних вимог та їх обґрунтувань, вимоги та докази є непідтвердженими (а.с. 164). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 лютого 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 06.12.2017 року до [INFO] (а.с. 5). Позивач вдруге одружений. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 14 лютого 2014 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 65. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 лютого 2014 року (а.с.9). У цьому шлюбі народилося ще двоє дітей. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 серпня 2014 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 червня 2022 року виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.02.2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , в подальшому у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.02.2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 10-12). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 36/амб від 26 січня 2023 року, виданої Військовою частиною [NUMBER] , солдат (старший бойовий медик) [PERSON] , 1986 року народження, військова частина [NUMBER] , призваний [INFO] з березня 2022 року, проведено медичний огляд ВЛК 26 січня 2023 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Слабоконсолідуючий вогнепальний перелом (23.10.2022 року) верхньої третини лівої великогомілкової кістки та задовільним стоянням уламків та дефектом кісткової тканини. Стан важкості згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року № 370 «Про затвердження Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості»: поранення тяжкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 13). [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 23.10.2022 по 26.10.2022 року з діагнозом Т06.8 Ізоловане вогнепальне поранення кінцівок (23.10.2022). Вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом с/3 лівої в.гомілкової кістки зміщення. Вогнепальне дотичне поранення с/3 правої гомілки з крайовим переломом в.гомілкової кістки (а.с. 14). Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 193 від 08.01.2023 року солдат [PERSON] , [INFO] , отримав ізольоване вогнепальне поранення кінцівок (23.10.2022). Вогнепальне сліпе осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Вогнепальне дотичне поранення середньої третини правої гомілки з крайовим переломом великогомілкової кістки. Поранення пов`язані з захистом Батьківщини (а.с. 16). Старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прокопенко Я.О. 06.06.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71949504, на підставі виконавчого листа № 405/1232/23, 2/405/158/23, виданого 31.05.2023 року Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.02.2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , в подальшому у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 35). Відповідно до довідки від 04.03.2024 року, виданої Управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області [PERSON] на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як одержувач пенсії, не перебуває (а.с. 68). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 392796 від 11.10.2023 року [PERSON] , [INFO] , огляд інваліда первинний, група інвалідності третя з 22.09.2023 року, причина інвалідності: поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01 листопада 2024 року. Висновок про умови та характер праці: протипоказані значні фізичні, динамічні навантаження, робота пов`язана з тривалою ходою в несприятливих кліматичних умовах (а.с. 69). Відповідно до виписки по картці/рахунку [NUMBER] , яка належить [PERSON] , і додатковим рахункам договору від 31.08.2018 за період 01.12.2023 26.03.2024 баланс на початок періоду 51032,75 грн, баланс на кінець періоду 21115,92 грн (а.с. 70-72). Державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколовим О.С. відкрито виконавче провадження № 62154891 на підставі виконавчого листа № 404/7814/17 2/404/1218/18, виданого 26.02.2018 Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 06.12.2017 року по 14.01.2030 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 78). Відповідно до довідки (про доходи) від 17 травня 2023 року [PERSON] проходить службу у військовій частині [NUMBER] , та його дохід з березня 2022 року по квітень 2023 року, включно, складає 986143,47 грн, що складається з грошового забезпечення військовослужбовця в сумі 222502,27 грн та інших нарахувань на загальну суму 763641,20 грн (а.с. 79). Згідно відповіді на запит № 213371632 від 04.07.2024 року [PERSON] станом на 01.02.2024 року проходить службу у Військовій частині [NUMBER] (а.с.80) Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України № 208296174 від 05.06.2024 року дохід [PERSON] за 2023 рік складає 732495,61 грн та за І квартал 2024 року складає 26396,69 грн (а.с.81-82). [PERSON] , [INFO] , має у власності автомобіль Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується відповіддю на запит № 97623067 від 01.03.2021 року (а.с. 99). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 29.10.2025 року у [PERSON] за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня (а.с. 157). Відповідно до довідки про отримання аліментів № 96 від 28.10.2025 року виданої Подільським відділом Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] безпосередньо у період з 06.06.2023 року по 31.12.2024 року в сумі 153000,00 грн, згідно виконавчого листа № 405/1232/23, 2/405/158/23, який виданий 31.05.2023 року Ленінським районним судом міста Кіровограда (а.с. 158). Відповідно до довідки про отримання аліментів № 61589/33.17-27/1 від 29.10.2025 року виданої Подільським відділом Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] у період з 07.06.2023 року по 31.12.2024 року в сумі 14240,45 грн, згідно виконавчого листа № 405/1232/23, 2/405/158/23, який виданий 31.05.2023 року Ленінським районним судом міста Кіровограда (а.с. 159). Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 161). Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року встановлено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статтей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З змісту пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, та погіршився стан здоров`я. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо твердження позивача, щодо погіршення стану здоров`я, на підтвердження якого було надано довідку військово-лікарської комісії, суд критично оцінює, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення ним фактичних витрат на лікування у зв`язку з встановленими діагнозами, розміру цих витрат, конкретного періоду їх понесення. Зі змісту постанови Верховного суду від 16 вересня 2020 року по справі N 565/2071/19 вбачається, що статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. За роз`ясненнями, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, суд вважає, що позивач не надав доказів того, що його матеріальний стан погіршився. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною першою статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ураховуючи встановлені судом обставини, які стосуються матеріального стану відповідача, розміру витрат, які несе відповідач на утримання дитини, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, а також те, що позивач зобов`язаний також надавати матеріальну допомогу ї іншим своїм дітям, суд вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі частини з усіх його доходів. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12, навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться. Доводи позивача, щодо зміни сімейного стану не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки розмір аліментів - 1/4 частина від доходу позивача був визначений за рішенням суду від 23.02.2018 року, тобто вже після укладення шлюбу у 2014 році та народження дитини в іншому шлюбі 10.08.2014 року. Тобто, зміни у сімейному стані позивача, відбулись набагато раніше ухвалення рішення у 2018 році про стягнення з позивача аліментів, а отже були враховані судом при визначенні розміру аліментів. Посилання позивача на те, що розмір аліментів, які стягнуті з позивача на утримання дітей та дружини від іншого шлюбу є занадто великими, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що належне утримання дитини не є правом батька, а є його обов`язком. Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому. Отже за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини, задоволенню не підлягають. Суд вважає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення своїх особистих витрат та за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатнійх доказів погіршення свого матеріального стану, що може вплинути на зміну розміру аліментів, всі подані докази спростовані відповідачем, отже, на думку суду позов є безпідставним, не обґрунтованим, не доведеним, а відтак суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні. Судові витрати у відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed