Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У вересні 2025 року до суду звернулося Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», позивач) із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вказувало, що надає відповідачам послуги з централізованого постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до встановлених тарифів. Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг відповідачі належним чином не виконували, у зв`язку з чим, за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно, виникла заборгованість у загальному розмірі 34321,01 грн., з яких: 33064,99 грн. - борг по оплаті вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води; 1256,02 грн. - плата за абонентське обслуговування, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача. Крім того просить стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 4659 грн., 3% річних в розмірі 1260,08 грн. та сплаченим судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які інші заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Загальновідомим фактом є те, що у зв`язку з військовою агресією рф стосовно України та в результаті неодноразових ракетних ударів агресора по м. Кременчуку, було зруйновано теплогенеруюче обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», яке здійснювало виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам м. Кременчука до 01.11.2022 року. Також, загальновідомим фактом є те, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 року за № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука, визначено відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», з покладанням на нього відповідних обов`язків згідно чинного законодавства. Таким чином, позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води до квартир споживачів лівобережної частини міста Кременчука з 01.11.2022 року, в тому числі і до квартири відповідача. Докази зворотного матеріали справи не містять. Відповідачі за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води несплатили. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно. Судом було встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 445007083 від 25.09.2025 року, наданої позивачем, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, відповідачі були споживачами послуг у період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року, які надавалися позивачем. Відповідачі не подавали до суду достовірні відомості та докази щодо належності зазначеної вище квартири певним особам на праві власності, у тому числі правовстановлюючі документи, докази звернення до позивача про припинення надання послуг, про наявність іншого місця проживання та необхідності проведення перерахунку вартості послуг внаслідок зміни місця проживання, тощо. Таким чином, відповідачі були споживачами послуг у заявлений позивачем період, які надавалися останнім. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються, зокрема, Житловим Кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Одним із різновидів комунальних послуг є послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1, п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги із постачання теплової енергії і постачання гарячої води. Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з споживачем (споживачами) не позбавляє його обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21 (провадження № 61-5039св23). Взаємовідносини між позивачем та відповідачем (відповідачами) врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст яких розміщений на офіційному сайті підприємства - http://te.pl.ua. Згідно пункту 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які: - введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго»; - введені в дію з 01 жовтня 2023 року рішенням Полтавської обласної ради від 28.07.2023 № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго» в редакції рішення Полтавської обласної ради від 28 липня 2023 року № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно частини 5 статті 13 цього ж Закону, плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; -плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 30 Договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: -плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 в редакції постанови КМУ від 08.08.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://te.pl.ua/tariff/tarifi-dlya-potreb-naselenny/; - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до пункту 32 зазначеного Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно протягом року. Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого постачання теплової енергії та послуги постачання гарячої води до житлового приміщення - квартири відповідача за вказаною раніше адресою. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які були встановлені для позивача Полтавською обласною радою, рішення якої відповідачем не оскаржувалося у судовому порядку. Розмір плати за надані послуги становить: за послуги постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду); умовно-постійна частина плати 623,57 грн. (щомісячно протягом року); плата за абонентське обслуговування 505,00 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. За частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Стаття 543 ЦК України передбачає, що в разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі, як власники квартири та споживачі послуг, належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконували, а саме не вносили платежі за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в повному розмірі, не сплачували плату за абонентське обслуговування, у зв`язку з чим, за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно, утворилася заборгованість у загальному розмірі 34321,01 грн., яка підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі не надали суду належні і допустимі докази на спростування встановлених судом обставин та позову у повному обсязі чи у певній його частині, у тому числі щодо визначення іншого розміру боргу. Звідси суд вважає, що спір щодо обчислення розмірів вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та щодо обчислення розмірів боргу по оплаті вартості таких послуг між сторонами у справі фактично та юридично відсутній. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті вартості за надані послуги, що виникла за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно у загальному розмірі 34321,01 грн. Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідачів, у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором, 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 ЦК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, інфляційних втрат та встановив, що обчислення виконано арифметично правильно, згідно з приписами законодавства, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 4659,87 грн., інфляційні втрати в розмірі 1260,08 грн.. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду належні і допустимі докази на спростування встановлених судом обставин та позову у повному обсязі чи у певній його частині, у тому числі щодо визначення іншого розміру боргу. Звідси суд вважає, що спір щодо обчислення розмірів вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та щодо обчислення розмірів боргу по оплаті вартості таких послуг між сторонами у справі фактично та юридично відсутній. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Слід стягнути з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з теплопостачання, що виникла за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року, у розмірі 34321,01 грн., з яких: 33064,99 грн. заборгованість за надані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, 1256,02 грн. плату за абонентське обслуговування, а також 1260,08 грн. нараховані 3% річних, 4659,87 грн. інфляційні втрати в рівних частках, тобто з кожного боргу на суму по 16532,50 грн. заборгованість за надані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, по 628,01 грн. плату за абонентське обслуговування, інфляційні втрати в розмірі по 2329,94 грн., 3% річних в розмірі по 630,04 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Враховуючи задоволення позову, судовий збір у вказаному розмірі слід стягнути з відповідачів на користь позивача кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі по 1514,00 грн. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами у справі доказів.

Outcome: approved