Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач свої вимоги мотивує тим, що Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.07.2018 у справі № 592/9534/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів було встановлено місце проживання спільної Позивачки з Відповідачем доньки [PERSON] , [INFO] , разом із Відповідачем. Порядок зустрічей не встановлювався, оскільки на момент винесення судом рішення Позивачка з Відповідачем, як батьки, дійшли усної згоди щодо них, враховуючи інтереси дитини. Після визначення місця проживання дітей у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості в майбутньому звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. У разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості звернення до суду із позовом про визначення місця проживання дитини. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 05.09.2018 року у справі № 752/22028/16-ц. Позивачка вважає, що станом на день звернення до суду із зазначеним позовом наявні обґрунтовані підстави для встановлення (зміни) місця проживання малолітньої доньки Позивачки з нею, припинення стягнення з неї на користь Відповідача аліментів на утримання доньки та стягнення з Відповідача на користь Позивачки аліментів на утримання доньки, виходячи з наступного. Позивачка має сина від першого шлюбу [PERSON] , 2010 року, народження. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з батьком, оскільки Позивачка на той час не мала відповідного житла для проживання з донькою, не мала роботу, а отже не мала можливостей створити належні умови для проживання доньки разом з нею. Позивачка на той час не мала можливості знайти роботу в Україні із заробітною платою, що покривала би витрати на забезпечення належного рівня проживання для неї та її дітей [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2010 року народження, вона була вимушена виїхати за кордон з метою працевлаштування. Оскільки молодшій доньці на момент переїзду виповнилося три роки, Відповідач після розлучення мав роботу та своє житло, ставився до доньки з любов`ю та турботою, Відповідачка вирішила, що в найкращих інтересах дитини було залишити дитину в Україні разом з батьком. Весь час поки Позивачка перебувала за кордоном, вона підтримувала зв`язок із донькою, спілкувалася постійно з нею за допомогою телефону та через відео зв`язок. В 2020 році Позивачка створила нову родину з [PERSON] , [INFO] , та стала проживати з ним та з сином [PERSON] однією родиною в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником будинку є чоловік. 22.06.2024 року Позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після повернення Позивачки із-за кордону ставлення Відповідача до Позивачки змінилося і останній почав чинити перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідач не дозволяв Позивачці проводити час з донькою за адресою Проживання Позивачки у Київській області. Не зважаючи ні на вмовляння Позивачки, ні на велике бажання доньки проводити разом з мамою час за місцем проживання Позивачки, Відповідач забороняв дитині бачитися з матір`ю. Всі телефонні розмови дитини з Позивачкою відбувалися під постійним контролем Відповідача та в його присутності. Відповідач неодноразово поводився недобросовісно з Позивачкою, надаючи згоду на побачення останньої з дитиною, а після приїзду Позивачки в м. Суми, під будь-яким приводом відмовляв у побаченні Позивачки з дитиною, або надавав їм можливість побачитись на необґрунтовано короткий час. Внаслідок недобросовісних дій Відповідача Позивачка змушена була неодноразово витрачати час та грошові кошти на дорогу з Київської області до м. Суми, а інколи і на оплату послуг готелю у м. Суми, не маючи при цьому можливості провести час з дитиною. Остання намагалася домовитися з Відповідачем про режим побачення з дитиною мирним шляхом на протязі тривалого часу, але це не призвело до бажаного результату і остання була вимушена звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. 11.03.2024 року ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми було відкрито провадження у цивільній справі № 592/2760/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Після цього Відповідач почав надавати можливість Позивачці більше спілкуватися з дитиною, та в восени 2024 року дозволив донці поїхати до мами (Позивачки) на деякий час. Коли донька залишилася без впливу та контролю за нею з боку Відповідача, вона зізналася Позивачці, що дуже любить свого батька, але в останній час умови проживання її з батьком дуже погіршилися, батько часто перебуває в роздратованому стані, часто нервується, в домі ніхто не готує та не прибирає. Батько говорить постійно, що у них з донькою фінансові труднощі. Також, донька повідомила Позивачці, що батько чинить над нею надмірний контроль, внаслідок чого вона не має можливості приймати будь -які рішення самостійно. За час, який донька провела у родині Позивачки, вона відновила стосунки зі своїм старшим братом, з яким у неї склалися дружні стосунки. Діти прив`язалися один до одного, навчилися взаємодіяти один одним, що має важливе значення для подальшого розвитку доньки, оскільки остання отримує позитивний досвід спілкування, взаємодії та побудови дружніх стосунків. Під час спілкування з братом, донька набуває важливих навичок, які дозволять їй встановлювати конструктивні взаємини з іншими дітьми. Позивачка розуміє, що у доньки має бути фізичний простір - двір, гуртки, секції, школа, дача, де дитина матиме змогу знаходити своїх ровесників, з якими вона проводитиме час. Жоден державний інститут на здатен і не повинен навчати дружби. Тому позивачка намагається створити умови, що дозволять доньці відвідувати гуртки, секції, де донька проводитиме час зі своїми однолітками, навчатиметься будувати стосунки - з тренером, вчителями, однолітками. Крім того, слід зазначити, що сімейне виховання має величезне значення у вихованні, освіті і становленні дитини. Це фундамент, на якому будується все подальше життя. Саме в сім`ї у дитини формуються найглибші людські почуття: доброта, чуйність, любов, милосердя, взаємодопомога тощо. Основними суб`єктами виховання є батьки, які мають зрозуміти, що головною метою виховання і освіти має стати формування високоморальної, добропорядної, чесної особистості. Вирішальну роль у сімейному вихованні має поведінка дорослих. Позивачка з чоловіком мають стосунки, побудовані на взаємоповазі, взаємодопомозі, почуттях доброти, чуйності, любові, милосердя. В родині Позивачки створений мікроклімат здорових стосунків між усіма членами родини, правильно організоване сімейне життя, яка складається з культури побуту, діяльності, спілкування. Це повага, доброзичливість у стосунках, що стосується всіх членів родини. Зростання доньки в родині Позивачки матиме позитивний вплив на розвиток: доньки, її психоемоційний стан, сприятиме її розвитку та формуванню правильних уявлення про основні життєві, сімейні цінності, побудову стосунків у майбутньому. Оскільки, Позивачка помітила, що за останній рік психоемоційний стан її доньки погіршився, вона звернулася за професійною допомогою психолога з метою допомогти доньці покращити її психоемоційний стан та з метою запобігання виникнення у доньки в майбутньому стресів та інших негативних наслідків, що спричинили вищезазначені чинники. З цією метою позивачка уклала договір про надання психологічних послуг [PERSON] , а саме: проведення консультування, проведення психологічної діагностики, психологічної корекція; психологічного інформування; підтримуючого психологічного супровода під час адаптації до нових умов життя; довго триваючої психологічної допомоги для вирішення особистих труднощів; психологічній допомозі, супроводі та підтримці у кризових станах та переживання втрати, кризи. Психологом було проведено психологічну діагностику неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . За результатами проведеної діагностики встановлено наступне. Дитина вчиться в 4-му класі дистанційно. Подруг має лише онлайн, спілкується з дівчатами віртуально під час гри в Роблокс. Раніше проживала у м. Суми разом з батьком впродовж тривалого часу, зараз в гостях у мами. За словами неповнолітньої мама запросила її на декілька тижнів у гості, вона приїхала і лишилася на довше. У момент від`їзду з Сум неповнолітня вже хотіла не повертатися назад до батька. Про спільне проживання з батьком повідомила наступне: з батьком їй не подобається, бо «там грязно» (тато ходить взутий у квартирі), та часто свариться. Як один із епізодів, який пригадала: батько просив її купити « [PERSON] » у магазині, вона відмовилася, бо знала, що на касі є обмеження для дітей, а тому батько на неї кричав. Наявне прагнення до стабільності та комфорту у житті, бажання знайти затишок і гармонію у власному домі, прагнення створити тепле та безпечне сімейне середовище. Присутні ознаки орієнтації на домашні цінності, родину та бажання підтримки та спокою в родинному колі. Зокрема, зважаючи на зазначену тенденцію до усамітнення, можна зробити висновки щодо її емоційного та соціального стану. У такому випадку перевага до відпочинку та дозвілля в колі найближчих членів родини вказує на потребу в безпечному та стабільному середовищі. Це може свідчити про те, що неповнолітня відчуває більше комфорту та емоційної захищеності в тісному колі родини, де вона може бути собою , не відчувати зовнішнього тиску або соціальних вимог. Зазначене може вказувати на те, що вона шукає підтримку та розуміння в сім`ї, що є її основним джерелом стабільності в умовах емоційного чи соціального стресу. На основі вищенаведеного психологом зроблено висновок, що [PERSON] , [INFO] , демонструє певні ознаки емоційної напруги та соціальної ізоляції, але має високу здатність до адаптації в умовах стабільного та підтримуючого середовища (родина). Її емоційні зв`язки з найближчими родичами (мама, брат) є сильними, що свідчить про важливість стабільних та безпечних відносин для її психологічного благополуччя. У той же час, вона знаходиться у процесі адаптації у новому соціальному контексті (зміни в родинному складі) та має певні труднощі у соціалізації поза родиною. Їй важливо надати підтримку та стабільність, допомогти в розвитку соціальних зв`язків. Тому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подав. Майже всі судові засідання були відкладені на іншу дату у зв`язку з повітряною тривогою, відповідач клопотав про відкладення розгляду справи і письмово і усно. Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради у судовому засіданні вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , з матір`ю. [PERSON] на контакт не виходить, уникає спілкування. Представник Служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2025 роз`єднано позовні вимоги [PERSON] та виділено в самостійне провадження позовні вимоги про визначння місця проживання дитини та передано в цій частині позовну заяву для реєстрації до канцелярії суду в порядку ст.188 ЦПК України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми. Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.05.2025 залучено до участі у цивільній справі Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Ухвалою суду від 16.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши вступне слово позивача, відповідача, представника третьої особи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Сторони з 08 жовтня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.2018 розірвано. Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з донькою зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2018, визначено місце проживання [PERSON] разом з її батьком [PERSON] 16.10.2024 судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми стягнуто з [PERSON] заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 1232,71 грн. 21.06.2023 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення на користь держави штраф у сумі 17000 грн. з побавленням права керування ТЗ строком 1 рік. 16.08.2024 судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми стягнуто з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 10795,57 грн. 20.08.2024 Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29475,56 грн. Згідно Висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, наданого Дмитрівською сільською радою Бучанського району Київської області від 09.09.2025 №1638, дійшли до висновку за доцільне та в інтересах дитини визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у сім`ї її матері [PERSON] за місцем її проживання (перебування). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами у справі загострились взаємовідносини, така ситуація в їх особистих відносинах не давала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання доньки [PERSON] , що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на визначення місця проживання дитини передбачений сімейним законодавством України. Разом з тим, судом не встановлено обставин, за яких проживання дитини з матір`ю могло б негативно впливати на неї. З огляду на викладене, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, враховуючи ставлення сторін до доньки, участь кожного з них у її вихованні, більшу прихильність дитини до матері, суд виходячи з якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини сторін з матір`ю в ситуації, що склалась на час розгляду справи, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини сторін. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Судові витрати. У відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved