Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , в якому (позові) просив: - визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 61 від 30.04.2025, а саме: виключити відомості з актового запису № 61 від 30.04.2025 про народження [PERSON] , в графі «Батько» запис: [PERSON] та внести відомості до актового запису № 61 від 30.04.2025 про народження [PERSON] , в графі «Батько» запис - [PERSON] ; змінити прізвище [PERSON] , [INFO] з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проживає однією сім`єю з [PERSON] з жовтня 2023 року. [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] . Однак, враховуючи те, що [PERSON] на час народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] то батьком дитини при реєстрації народження записали останнього. Ухвалою від 30.06.2025 вище вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою було постановлено здійснювати виклик відповідача [PERSON] у судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою від 23.09.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив розглядати справи за його відсутності. Зазначив, що підтримує позов та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, та який відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 25.09.2025, - у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які були подані до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2022, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 184 від 14.12.2022). За даними акта про фактичне місце проживання від 16.12.2025 [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] з 26.04.2024. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 61 від 30.04.2025). За даними висновку про біологічне батьківство № MGU2049 від 30.05.2025 ТОВ «ГЕНКОД ДІАГНОСТІК» ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , становить 99,99999758 %. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Положеннями ст. 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. З урахуванням зазначених положень батьком [PERSON] було записано [PERSON] . Відповідно до умов ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями ст. 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи, що сукупність наявних у справі доказів свідчить про те, що позивач дійсно є батьком дитини, щодо якої він звернувся до суду із позовом про визнання батьківства, за відсутності заперечень проти його батьківства з боку відповідачів, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання батьківства є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи, і не суперечить положенням законодавства, які регулюють сімейні правовідносини. Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі, зокрема, рішення суду про визнання батьківства, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до положень п. 20 глави 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Положеннями п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, з відповідними змінами, передбачено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, - є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. З урахуванням наведених положень нормативно-правових актів та встановлення судом того, що батьком [PERSON] є [PERSON] , вимога останнього про внесення змін до актового запису про народження є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved