Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, зазначивши, що 30.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, факт укладення договору підтверджується укладеною між сторонами розпискою. [PERSON] отримав від нього грошові кошти в розмірі 3918 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язався повернути позику до 30.03.2021 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноруч розписку. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути із відповідача борг за розпискою: 3918 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 122 грн. - плата за користування кредитом, 2154 грн. пеня за період березень 2021 року по лютий 2022 року та судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. Ухвалою судді від 19.11.2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.12.2025 року о 12.00 год. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві до суду не заперечував проти розгляду справи в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада», на адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку про повернення через відсутність адресата за зазначеною адресою. Тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позов, тому суд, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 30.12.2020 року відповідач [PERSON] склав розписку про отримання в позику у [PERSON] грошових коштів у розмірі 3918 грн та зобов`язався повернути суму боргу до 30.03.2021 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимоги закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 3918 грн., на що вказує останній у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 3918 грн. та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 30.03.2021 року, про що зазначив в розписці. Проте, відповідач борг в сумі 3918 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 30.03.2021 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернув. Відповідно до ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 3918 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 122 грн. - плата за користування кредитом, 2154 грн. пеня за період березень 2021 року по лютий 2022 року, всього 6194 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики від 30.12.2020 року, тому [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] , 3918 грн. - прострочену заборгованість за основною сумою боргу, 122 грн. - плату за користування кредитом, 2154 грн. - пеню за період березень 2021 року по лютий 2022 року, всього 6194 грн. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved