Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №01.02.2025-100000146 від 01.02.2025, [PERSON] надано кредит у розмірі 4500 грн із строком кредитування 217 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 405 грн (9% від суми кредиту) та комісією за обслуговування у розмірі 405 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 14940 грн, що складається з: 4500 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 6975 грн - суми відсотків за користування кредитом, 405 грн - комісія за надання кредиту, 810 грн - комісія за обслуговування, 2250 грн - неустойки. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників. Відповідачу 10.10.2025 направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній». Станом на 10.12.2025 будь-яких заяв щодо предмету спору на адресу суду не надходило. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 01.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №01.02.2025-100000146 від 01.02.2025 у вигляді заявки, згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 4500 грн із строком кредитування 217 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 405 грн (9% від суми кредиту) та комісією за обслуговування у розмірі 405 грн. Згідно п.п.7-10,13 договору (відповідь позичальника про прийняття пропозиції), проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Проценти розраховані таким способом за черговий період, сплачуються в останній день чергового періоду відповідно, кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Комісія за обслуговування сплачується в останній день 2 чергових періодів наступних за першим черговим періодом, кількість платежів зі сплати комісій - два. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 05.10.2025 утворилась заборгованість, яка становить 14940 грн, що складається з: 4500 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 6975 грн - суми відсотків за користування кредитом, 405 грн - комісія за надання кредиту, 810 грн - комісія за обслуговування, 2250 грн - неустойки. На момент розгляду справи відомостей про сплату зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, довідку-розрахунок заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за 2024-2025 рік відповідачу нараховано неустойку на суму 2250 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за вирахуванням суми неустойки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial