Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, 16.04.2010 позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, виховання дитини, ведення домашнього господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра. Через зазначені обставини виникали постійні конфлікти та спори, що погано впливало на психологічну обстановку в сім`ї. Подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Примирення між ними неможливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто те, що є моральною основою шлюбу. Вищевикладене і стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 17.05.2022 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 11.08.2022 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням у лавах ДПСУ в зоні бойових дій. Ухвалою суду від 15.08.2022 здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 27.10.2022 провадження в цивільній справі зупинено до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України. 24.01.2025 представник позивача адвокат Слізяк М.М. подала клопотання про поновлення провадження у справі. Ухвалою суду від 03.02.2025 провадження у справі поновлено. 11.02.2025 відповідач [PERSON] подав клопотання про зупинення провадження. Ухвалою суду від 20.03.2025 провадження в цивільній справі зупинено до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.05.2025 апеляційну скаргу представника позивачки [PERSON] адвоката Слізяк Мар`яни Миколаївни залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області залишено без змін. 01.10.2025 представник позивача адвокат Слізяк М.М. подала клопотання про поновлення провадження у справі. Ухвалою суду від 13.10.2025 провадження у справі поновлено. Ухвалою суд від 10.12.2025 відмовлено в зупиненні провадження. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Слізяк М.М. подала до суду письмові пояснення, в яких розгляд справи просила проводити у відсутність сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.04.2010 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що складено актовий запис №455. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно із ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Щодо клопотання відповідача від 18.11.2025 про зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд вважає наступне. Статтею 251 ЦПК України, передбачено вичерпний перелік підстав для обов`язкового зупинення провадження в справі судом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Згідно пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом частини першої статті 251 цього кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичних операцій. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі та приймає безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено загальну мобілізацію. Надалі, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який триває і по теперішній час. Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Суд свідомий того, що положення ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено законом як його обов`язок, а не право. Однак, положення ст. 251 ЦПК України не можуть застосовуватися ізольовано від інших норм і принципів права. Застосування ст. 251 ЦПК України має відбуватися з урахуванням завдань судочинства (ст. 2 ЦПК України) і принципу верховенства права (ст. 8 Конституції). Суд не може тлумачити норми процесуального права відірвано від їх мети та конституційних принципів. Конституція України визнає та гарантує принцип верховенства права (ст. 8). Одним із ключових елементів верховенства права є справедливість. Згідно положень ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Завданням цивільного судочинства, закріпленим у ст. 2 ЦПК України, є «справедливий, неупереджений та своєчасний» розгляд справ. При цьому у новій редакції ЦПК України законодавець виключив із принципів цивільного судочинства принцип законності і замінив його акцентом на справедливості та ефективності захисту прав. Це свідчить про переорієнтацію судочинства від формального застосування норм до досягнення справедливого результату. Призначення цивільного судочинства - не механічне застосування норм, а ефективний захист прав. Частинами 2-3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. На підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Це право гарантується кожній особі і не може бути обмеженим запровадженням у країні воєнного стану. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Дія-97 проти України, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010 року). Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (Фрідлендер проти Франції, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року). У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У цій справі предметом спору є розірвання шлюбу. Справи про розірвання шлюбу не є складними, а тому відповідно до положень ст. 274 ЦПК України можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.05.2022 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження. На переконання суду, положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України спрямовані на захист права особи, яка подала відповідне клопотання та перебуває у складі ЗСУ брати участь у розгляді судової справи, яка стосується її прав і обов`язків. Проте аж ніяк положення даної норми не спрямовані на можливість зловживання стороною своїм правом для затягування розгляду справи. Суд констатує, що участь сторони у розгляді її справи є її правом, а не обов`язком. При цьому, крім особистої присутності в судових засіданнях, закон передбачає кілька альтернативних варіантів участі відповідача у розгляді справи: письмовий виклад своїх заперечень у відзиві чи інших заявах по суті справи; участь в судових засіданнях через представника; участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Відповідач скеровував\~до суду\~електронною поштою\~заяви про\~відкладення судового\~розгляду,\~зупинення провадження\~причому жодного\~разу особисто\~не висловив\~свою позицію\~по суті\~справи.Протягом трьох років перебування справи в суді відповідач жодного разу не висловив наміру щодо примирення або збереження сім`ї. Крім того, у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа №127/32330/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, де відповідач брав участь в судовому засіданні, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 68, 72-73). Також слід зазначити, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №127/22419/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 161). Варто зазначити що, у вищевказаних справах інтереси [PERSON] представляє адвокат Дубінський Ю.Я., що також підтверджується копією ордера серії АВ №1217402. З огляду на те, що інтереси відповідача у справі представляє адвокат, суд вважає, що відповідач, виконуючи конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, міг впродовж розгляду справи і може на даний час реалізувати процесуальні права й обов`язки у справі через свого представника, брати участь у розгляді справи іншим способом. Загальновідомо, що воєнний стан в Україні триває вже більше трьох років із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, систематично продовжувався, і на даний час його дію не припинено. На переконання суду, зупинення провадження в справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251\~ЦПК України порушуватиме право позивачки на розгляд її справи упродовж розумного строку, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в той же час задоволення клопотання відповідача може негативно\~відобразитись на\~доступі до\~правосуддя,\~оскільки перебування\~у складі\~ЗСУ не\~позбавляє сторону\~можливості здійснювати\~свої права\~через представника\~(адвоката)\~або за\~допомогою засобів\~відеозв`язку,\~що підтверджується\~участю відповідача\~в інших\~паралельних провадженнях\~у цей\~же період. Зважаючи на баланс інтересів сторін, судом у достатній мірі та протягом тривалого часу забезпечено право відповідача на доступ до правосуддя. Від дня відкриття провадження у справі до дня переходу суду у стадію ухвалення рішення сторона відповідача не обмежувалась у праві подання доказів чи заяв по суті справи. Формальне зупинення провадження на підставі ст.\~251\~ЦПК створило б ситуацію правової невизначеності і фактичного невиправданого обмеження права позивачки на визначення свого сімейного стану. Це суперечило б суті принципу верховенства права (який охоплює юридичну визначеність і справедливість). Відмова у зупиненні провадження у справі зумовлена необхідністю забезпечення справедливого балансу між правами сторін. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 гривень. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11. На підставі викладеного та

Outcome: approved