Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1344-9271за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договорм (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор C7390 для підписання кредитного договору № 1344-9271 від 07.02.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6700 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 29 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка 2,50% в день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 14.07.2025 утворилась загальна сума заборгованості 56950 гривень, яка складається з: 6700 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 50250 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 23450 гривень. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості 33500 гривень. Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Також не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача адвокат Тисячник Р.Р. у відзиві зазначає, що відповідач категорично заперечує укладення ним договору, мотивуючи, що стороною позивача не надано будь-яких доказів того, що саме відповідач своїм електронним цифровим підписом підписав кредитний договір №1344-9271 від 07.02.2024. У спірному кредитному договорі взагалі не зазначено інформації про отримання відповідачем можливості укласти електронний договір у формі, що унеможливлює зміну змісту, відповідно до п.7 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію". Також позивачем не надано суду доказу надсилання відповідачу на його телефонний номер одноразового ідентифікатора та матеріали справи не містять жодного оригіналу електронного доказу, а паперова копія електронного доказу не може вважатися письмовим доказом. Крім цього, позивачем не надано належних та беззаперечних доказівфактичного перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача.Враховуючи вказане, вважають, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору, доказів, які підтверджують факт надання коштів відповідачу за кредитним договором та вказують на наявність у [PERSON] заборгованості перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. Відповідач та його представник адвокат Тисячник Р.Р. в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223 ЦПК. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 10.11.2025 відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи для належної підготовки захисту та укладення угоди з представником. 14.11.2025 представник відповідача адвокат Тисячник Р.Р. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до електронної справи. 18.11.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов. Просить розгляд справи проводити без її участі. Від представника позивача надійшло клопотання в якому просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013, видане Національним банком України. 07.02.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1344-9271. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 01-П від 04.01.2024 та розміщених на їх сайті. Вказаний кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор С7390, для підписання кредитного договору №1344-9271 від 07.02.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором. Дата видачі кредиту 07.02.2024; останній календарний день першого базового періоду 06.03.2024; сума кредиту 6700 грн; нараховані проценти за користування кредитом 4857,50 грн; разом до сплати 11557,50 (п. 2.3 договору). Сторонами визначено, що вказаний договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення зазначеного договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення даного договору. Укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір) підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмові формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та Правил; (п. 3.1, 3.2, 3.10 договору): Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 6700 гривень. Дата надання/видачі Кредиту: 07.02.2024 (п. 4.1, 4.2 Договору). Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору (4700 грн) на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформлені кредиту (п.4.6 договору). Як вбачається зі змісту розділу 12 договору, позичальником зазначено номер свого особистого електронного платіжного засобу № [NUMBER] . В п. 4.7 договору визначено, що тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо ставкою та/або пільговою та/або зниженою процентними ставками. У силу п. 4.10 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом. Промо - ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом протягом перших 30 (тридцять) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користуванням кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця (п. 10.1 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) визначена в розмірі 56950 грн та включає в себе суму кредиту і проценти за користування кредитом (п. 4.14 договору). Як вбачається зі змісту п. 10.2 договору, право користування кредитом за пільговою процентною ставкою протягом першого базового періоду надається позичальнику, якщо про це вказано в п. 10.1 договору за умови, що позичальник в повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, нараховані за пільговою процентною ставкою. Відповідно до умов п. п. 1.1 та 4.8 базовий період сплати відсотків (базовий період) проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Базовий період складає 29 календарні дні. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є додатком 3 до договору) дат, які є останніми днями відповідних базових періодів (п. 4.9 договору). Поряд з цим, в п. 4.12 договору сторони погодили, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 02.12.2024. Відповідно до п. 5.1 договору відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п. 4.12 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Згідно з п. 8.5 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п. 4.12 цього договору. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1344-9271 від 07.02.2024 (Графік платежів за договором), згідно з методикою Національного банку України, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу, сума кредиту становить 6700 грн та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 56950 грн, реальна річна процентна ставка становить 105787,26 % річних. Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля А7390. Підписавши 07.02.2024 цей кредитний договір, [PERSON] взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором. Отже, зі змісту договору про відкриття кредитної лінії № 1344-9271 від 07.02.2024 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту. [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору №1344-9271 від 07.02.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 07.02.2024 перерахувало відповідачу на вказаний ним у договорі рахунок (№ [NUMBER] )6700 грн, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту, а також інформаційною довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 22.07.2025, платіж № 2423195076. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 1344-9271 від 07.02.2024 встановлено, що [PERSON] станом на 14.07.2025 має непогашену заборгованість в розмірі 56950 гривень, яка складається з: 6700 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 50250 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 23450 гривень. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості 33500 гривень, з яких 6700 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 26800 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Оцінка суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. За правилом частини першоїстатті 205 Цивільного кодексу Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно достатті 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначеностаттею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно достатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , уклавши договір №1344-9271 від 07.02.2024 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо факту укладення кредитного договору, його підписання та отримання кредитних коштів. Матеріалами справи та судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1344-9271 від 07.02.2024 із зазначенням у ньому усіх реквізитів відповідача, в тому числі паспортних даних, ідентифікаційного коду, місця проживання, електронної пошти, рахунку позичальника, а також інформація щодо умов кредитування, містить електронний підпис із одноразовим ідентифікатором C7390, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Оскільки кредитний договір укладений шляхом накладення електронного підпису відповідача, який ідентифікує його особу, тому договір вважається укладеним. Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. При цьому, спірний договір, укладений між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. Матеріали справи не містять і відповідач не надав суду доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. На підтвердження укладання договору про відкриття кредитної лінії №1344-9271 від 07.02.2024 про надання споживчого кредиту з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора C7390, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч.6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми позики, строку позики, сплати відсотків за користування позикою та уклали в належній формі кредитний договір. Відтак, посилання представника відповідача, на те, що матеріали справи не містять доказів підписання договору електронним підписом та укладення договору є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку. Доводи представника відповідача, щодо не надання позивачем належних доказів на підтвердження переказу коштів за кредитним договором відхиляються судом, як безпідставні, і спростовуються таким. Так, із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] було укладено кредитний договір № 1344-9271 від 07.02.2024 з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що підписаний електронним підписом позичальника та якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на його банківський рахунок зазначений відповідачем у кредитному договорі. На підтвердження указаних обставин ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало довідку про перерахування суми кредиту №1344-9271 від 07.02.2024, а також інформацію, викладена у листі АТ КБ «Приватбанк» від 22.07.2025 про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019, якою підтверджується ідентифікація платежу №2423195076 за договором № 1344-9271 від 07.02.2024 в сумі 6700 грн здійсненого 07.02.2024 на банківську картку [NUMBER] , яка згідно спірного договору належить відповідачу та про яку він зазначив у ньому, як номер особистого електронного платіжного засобу у розділі 12 договору. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок. Разом з тим, заперечуючи факт отримання кредитних коштів за вказаним договором, відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він має можливість представити суду виписку по його особовому рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відповідачем не надано. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, та, відповідно, не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок заборгованості, довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 22.07.2025 про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay, довідку про перерахування суми кредиту №1344-9271 від 07.02.2024, суд вважає належними та допустимими доказами заборгованості у справі. Тому у суду відсутні підстави для сумніву, що [PERSON] не було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами та не спростовано відповідачем, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляв. Щодо нарахування відсотків за договором про відкриття кредитної лінії №1344-9271 від 07.02.2024, то суд зазначає таке. Обраховуючи суму відсотків, суд враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відповідності до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», у урахуванням змін, які внесені Законом України « Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, у відповідності до пункту 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (24.12.2023), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, із аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що періоди дії максимально дозволених денних процентних ставок згідно з Законом (що набрав чинності 24.12.2023) будуть становити: 24.12.2023 21.04.2024: не більше 2,5% на день; 22.04.2024 19.08.2024: не більше 1,5% на день: з 20.08.2024 і далі: не більше 1% на день. Відповідно до розрахунку, позивачем за період із 07.02.2024 по 21.04.2025 ( 75 днів) правомірно нараховувалися відсотки у розмірі 2,5 % на суму 12562,50 грн. Разом із тим, як видно із розрахунку, за період із 22.04.2024 по 19.08.2024 позивачем нараховувалися відсотки у розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитом, тоді як максимальний розмір не міг перевищувати 1,5 %, а за період із 20.08.2024 по 02.12.2024 у розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитом, тоді як максимальний розмір не міг перевищувати 1 %. Виходячи із вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», за період із 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів), виходячи із розміру заборгованості вказаного у розрахунку - 20100 грн зважаючи на максимальну процентну ставку 1,5 %, відсотки за вказаний період не можуть перевищувати 12060 грн (100,50 грн * 120) грн. Також, за період із 20.08.2024 по 02.12.2024 (105 днів), зважаючи на максимальну процентну ставку 1 %, відсотки за вказаний період не можуть перевищувати 7035 грн (67 грн * 105) грн. Отже, за період кредитування, який просить стягнути позивач 07.02.2024 по 02.12.2024 відсотки за користування кредитом не могли перевищувати 31657,50 (12562,50+12060+7035). Отже, заборгованість за відсотками за вказаний період не могла перевищувати 31657,50 грн, при цьому позивач просить стягнути відсотки у розмірі 26800 грн. Оскільки, як уже зазначав суд, позивач прийняв рішення списати відповідачу частину нарахованих відсотків та заявив до стягнення лише 26800 грн, відтак суд вважає, що вказану суму нарахованих відсотків слід стягнути із відповідача, а саме в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому із відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № №1344-9271 від 07.02.2024 в розмірі 33500 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6700 гривень та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом 26800 гривень нарахованих у межах строку кредитування. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому враховуючи, що позивачем, при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved