Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

07 серпня 2025 року року АТ «ПУМБ» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитними договорами №1002100937201 від 23 лютого 2012 року; №1020546027 від 14 вересня 2022 року; № 1020863875 від 02 грудня 2022 року на загальну суму у розмірі 194 710,58 грн; витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , 23 лютого 2022 року укладений Кредитний договір №1002100937201, на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі 70 000,00 грн, 14 вересня 2019 року укладений Кредитний договір №1020546027, на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі 70 000,00 грн, 02 грудня 2022 року укладений Кредитний договір №1020863875, на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі 40 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у встановленому договорами розмірі. Проте, відповідач порушив умови договорів щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договорами, сума заборгованості відповідача станом на 09 квітня 2022 року становить 194 710,58 грн, яка складається: заборгованості за Кредитним договором №1002100937201 від 23 лютого 2012 року у розмірі 56 378,81 грн., з яких: 40 831,88 грн. заборгованості за кредитом, 6,93 грн заборгованості за відсотками, 15 540,00 грн заборгованості за комісією; за Кредитним договором №1020546027 від 14 вересня 2022 року у розмірі 82 860,80 грн. з яких: 43 751,61 грн. заборгованість за кредитом; 7,19 грн. заборгованість за процентами; 39 102,00 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1020863875 від 01 грудня 2022 року у розмірі 55 470,97 грн, з яких: 28 334,13 грн. заборгованість за кредитом; 4,96 грн. заборгованість за процентами; 27 131,88 грн. заборгованість за комісією, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 03 вересня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії. Вимоги відзиву мотивовані тим, що встановлена у кредитних договорах комісія суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування» у зв`язку з чим такі умови договору є нікчемними. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року [PERSON] складена заява №1002100937201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 14 зв.). У змісті заяви позичальник підтвердив що підписанням цієї заяви безастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщена на сайті АТ «ПУМБ», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо для прийняття ДКБО, та і послуг, що можуть бути надані мені в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджуюсь з тим, що можу обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджую свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Зі змісту заяви вбачається, що позичальник просив надати йому на споживчі цілі кредит у розмірі 70 000,00 грн. строком 24 місяців з встановленими відсотками у розмірі 0,01 % річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22 %. Також, 14 вересня 2022 року [PERSON] складена заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб 1020546027 (а.с. 15). У змісті заяви позичальник підтвердив що підписанням цієї заяви безастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщена на сайті АТ «ПУМБ», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо для прийняття ДКБО, та і послуг, що можуть бути надані мені в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджуюсь з тим, що можу обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджую свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Зі змісту заяви вбачається, що позичальник просив надати йому на споживчі цілі кредит у розмірі 70 000,00 грн. строком 24 місяці з встановленими відсотками у розмірі 0,01 % річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99 %. Також, 02 грудня 2022 року [PERSON] складена заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1020863875 (а.с. 15 зв.). У змісті заяви позичальник просив відкрити на її ім`я рахунок у гривнях та надати кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 40 000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,99 %. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами, надав можливість розпоряджатись грошовими коштами, передбачені умовами договорів, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , та відповідними платіжними дорученнями, однак умови кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредиту відповідач порушив, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 09 квітня 2022 року утворилась заборгованість, яка становить 194 710,58 грн, яка складається: заборгованості за Кредитним договором №1002100937201 від 23 лютого 2012 року у розмірі 56 378,81 грн., з яких: 40 831,88 грн. заборгованості за кредитом, 6,93 грн заборгованості за відсотками, 15 540,00 грн заборгованості за комісією; за Кредитним договором №1020546027 від 14 вересня 2022 року у розмірі 82 860,80 грн. з яких: 43 751,61 грн. заборгованість за кредитом; 7,19 грн. заборгованість за процентами; 39 102,00 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1020863875 від 01 грудня 2022 року у розмірі 55 470,97 грн, з яких: 28 334,13 грн. заборгованість за кредитом; 4,96 грн. заборгованість за процентами; 27 131,88 грн. заборгованість за комісією, вказана заборгованість підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеними договорами, в свою чергу відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок. Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 05 жовтня 2019 року, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, зроблено наступний правовий висновок: «10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.1 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».» В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 7 щодо встановлення комісії у розмірі 15% від суми кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Таким чином умови договорів про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, оскільки у договорах не зазначено які додаткові послуги споживач отримує за вказану плату. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення позичальником [PERSON] умов укладених договорів, у зв`язку з чим позов Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №1002100937201 від 23 лютого 2012 року у розмірі 40 831,88 грн. заборгованості за кредитом, 6,93 грн заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №1020546027 від 14 вересня 2022 року у розмірі 43 751,61 грн. заборгованості за кредитом; 7,19 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1020863875 від 01 грудня 2022 року у розмірі 28 334,13 грн. заборгованості за кредитом, 4,96 грн. заборгованість за процентами, а всього 112 936,70 грн., в іншій частині позовних вимог задоволенню не підлягають. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1 405 гривень 05 копійок пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial