Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6087060 від 19 листопада 2022 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2022 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №6087060, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн.. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 28 березня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення, згідно якого право вимоги до [PERSON] від ТОВ "Мілоан" перейшло ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал". В зв`язку з чим просить стягнути дану заборгованість в судовому порядку на його користь та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 листопада 2022 року між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" було укладено договір про споживчий кредит №6087060, за умовами якого Товариство надає йому грошові кошти в кредит у загальній сумі 3000 грн., строком на 105 днів. Договір підписано [PERSON] із застосуванням електронного підпису. Даними платіжного доручення 873151180, платник ТОВ "Мілоан" підтверджується перерахунок коштів відповідачу [PERSON] , згідно укладеного договір про споживчий кредит №6087060 від 19 листопада 2022 року на суму 3000 грн.(а.с.31). 28 березня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №93-МЛ, згідно змісту якого (з урахуванням реєстру боржників) ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Кредит-Капітал" право вимоги, зокрема, до [PERSON] за договором про споживчий кредит №6087060 на суму 12570 грн., з яких: 3000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9000 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 570 грн. прострочена заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "Кредит-Капітал" за кредитним договором №6087060 на суму 12570 грн.. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. Відповідно до положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно положень ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, яку наразі відповідач повинен сплатити на користь позивача у розмірі 12570 грн., з яких: - 3000 грн. сума боргу за основною сумою заборгованості, - 9000 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; - 570 грн. прострочена заборгованість за комісією. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ "Кредит -Капітал" зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.. Згідно положень з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. До матеріалів справи представником позивача надано: - копію ордеру про надання правничої допомоги №1370094 від 06 травня 2025 року; - копію свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю; - акт наданих послуг №267 від 20 травня 2025 року; - Детальний опис наданих послуг до Акту №267 від 20 травня 2025 року; - копію Договору про надання правової(правничої) допомоги №0605 від 05 травня 2025 року. Враховуючи викладене, суд проходить до висновку про відмову в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу правову допомогу в розмірі 7000 грн., оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат у зазначеному розмірі.

Outcome: approved