Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

11 вересня 2025 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 08 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 110. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з травня 2025 року. Сторони спільного господарства не ведуть, однією сім`єю не проживають. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін, тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 12 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали. Позивач подала заяву про усунення недоліків позовної заяви та ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 12 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 26 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 07 жовтня 2025 року [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просила окрім розірвання шлюбу, визначити місце проживання дітей. 08 жовтня 2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву, об`єднано її в одне провадження з первісним позовом й визначено, що розгляд об`єднаної справи буде проведено за правилами загального позовного провадження. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та її представник адвокат Плошенко В.І. у підготовче судове засідання не з`явились, натомість представник позивача подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі та зазначив, що сторона позивача підтримує вимогу про розірвання шлюбу. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у підготовчому судовому засіданні визнав первісний позов в частині розірвання шлюбу та просив ухвалити часткове рішення у справі, яким розірвати укладений між сторонами шлюб. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 08 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбних відносин сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2020 року Шевченківським районним у місті Дніпра відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 259 ЦПК України\~якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Відповідач зазначив, що визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу. Як встановлено судом таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази в цій частині, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення часткового рішення щодо задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 гривень. При цьому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інша частина судового збору в розмірі 605,60 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved