Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Сковронський В.І.,\~ у серпні 2025 року звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог відділ ДРАЦС у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису №1375 від 19.07.2024 року про народження [PERSON] , складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позов обґрунтовано тим, що між сторонами 30.04.2011р. був зареєстрований шлюб, однак вони проживали разом до 2020 року, спільних дітей не мали. У січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду про розірвання шлюбу, проте через збройну агресію рф проти України та тимчасовою окупацією міста Маріуполя, в якому був розташований суд справа не була розглянута. Через перебування [PERSON] в ЗСУ нотаріально посвідчена заява була ним оформлена та скерована до органів РАЦСу значно пізніше, і за актовим записом Галицького ВДРАЦС у місті Львові\~ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №70 від 29.122023р. видане Свідоцтво про розірвання шлюбу. У березні 2025 року позивач дізнався, що у відповідача з іншим чоловіком були відносини і за час такого проживання [INFO] в них народився [PERSON] і в порядку ст.122 СК України позивач записаний батьком дитини, так як дитина народилася до спливу 3 місяців після припинення шлюбу. Представник позивача просив позов задовольнити, справу розглянути без сторони позивача. 25.09.2025 року відповідач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнала. 27.11.2025р. відповідач направила до суду висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 13.11.2025р. про те, що ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] складає 0%. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, між сторонами 30.04.2011р. був зареєстрований шлюб, і за актовим записом Галицького ВДРАЦС у місті Львові\~ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №70 від 29.12.2023р. видане Свідоцтво про розірвання шлюбу. Сторони проживали разом до 2020 року, спільних дітей не мали. Дійсно, у січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду про розірвання шлюбу, проте\~ через збройну агресію рф проти України та тимчасовою окупацією міста Маріуполя, в якому був розташований суд справа не була розглянута. А тому, через перебування [PERSON] в ЗСУ нотаріально посвідчена заява була ним оформлена та скерована до органів РАЦСу значно пізніше. У березні 2025 року позивач дізнався, що у відповідача з іншим чоловіком були відносини і за час такого проживання [INFO] в них народився [PERSON] і в порядку ст.122 СК України позивач записаний батьком дитини, так як дитина народилася до спливу 3\~ місяців після припинення шлюбу. При оспоренні батьківства саме відповідач має довести що позивач знав чи не знав про те, що він не є біологічним батьком дитини (постанова ВС справа №532/1348/19 від 14.06.2021р.). За вимогами ч.2,3 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. За вимогами частини 3 даної статті, заява не подавалась, а отже батьком дитини був записаний саме відповідач. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Оскільки встановлення батьківства у силу презумпції шлюбного батьківства (ст. ст. 122 124 СК України) не може створювати абсолютної впевненості у тому, що чоловік матері завжди є батьком народженої нею дитини, чинне сімейне законодавство передбачає можливість цьому чоловікові оспорювати встановлене на підставі такої презумпції батьківство. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову до суду про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Відповідач вимоги позову визнала та просила позов задовольнити. Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 13.11.2025р. вказано про те, що ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] складає 0%. За ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Підставою внесення змін до актового запису цивільного стану є в т.ч. рішення суду. Отже, вимоги позову є підтвердженими належним доказом та й визнаються відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просив всі судові витрати залишити за собою. На підставі ст.128, 129 СК України та

Outcome: approved