Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

І. Зміст спору Представник позивача Кредитної спілки «Самопоміч» звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13\~602,92 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2024 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № VV0000000135, відповідно до умов якого кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 15 000,00 грн, на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних, строком на 18 місяців.\~Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, додатку № 1 до договору, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 1 258,09 грн, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, починаючи з 08.10.2024 року до 08.04.2026 року. Вказує, що за період з 08.10.2024 року по 23.05.2025 року на виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 9\~260,00 грн, з яких 4 425,97 грн - повернено частину основної суми кредиту та 4 834,03 грн - проценти за користування кредитними коштами. Таким чином, з моменту настання сплат за кредитним договором позичальником постійно порушувалися взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплати коштів. Окрім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором кредиту, 08.10.2024 року між КС «Самопоміч», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № VV0000000135-П, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язувалася відповідати перед КС «Самопоміч» за виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № VV0000000135 від 08.10.2024 року. Враховуючи те, що в добровільному порядку заборгованість відповідачами не сплачувалася у встановлені строки та в повному обсязі, у них станом на 21.11.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 13\~602,92 грн., що складається з: 5 085,84 грн простроченого основного боргу за кредитом, 3 028,89 грн процентів за користування кредитом та 5 488,19 грн непростроченої суми кредиту. Таку заборгованість відповідачі добровільно не сплачують, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, та просить стягнути солідарно з відповідачів наявну заборгованість, а також судові витрати зі сплати судового збору. ІІ. Процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 08.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам. Відповідачам копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресами зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, однак поштові відправлення (копії позовної з додатками) на ім`я [PERSON] та [PERSON] 11.12.2025 повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідачів про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомила, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом З метою отримання кредиту [PERSON] звернулася до кредитного комітету КС «Самопоміч» із заявою на отримання кредиту № 135 від 08.10.2024 року з проханням надати їй кредит в сумі 15 000,00 грн, мета кредиту споживчі потреби, терміном на 18 місяців. Згідно з договором про споживчий кредит № VV0000000135 від 08.10.2024, укладеним між КС «Самопоміч» та [PERSON] , графіку платежів у додатку № 1 до договору, паспорту споживчого кредиту, [PERSON] отримала кредит в сумі 15 000,00 грн на умовах плати за користування кредитним коштами в розмірі 57 % річних строком на 18 місяців (з 08.10.2024 по 08.04.2026). Кредит в сумі 15 000,00 грн. було отримано відповідачем, що підтверджується видатковим касовим ордером від 02.06.2022 року. Пунктом 4 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується погашати кредит, сплачувати проценти та інші платежі по графіку платежів, згідно Додатку № 1 до договору, тобто з 08.11.2024 року по 08.04.2026 року відповідач мала погашати кредит та супутні витрати щомісячно по 1258,09 грн. Окрім цього, 08.10.2024 року між КС «Самопоміч», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № VV0000000135-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № VV0000000135 від 08.10.2024 року, що укладений між боржником та кредитодавцем. До складу зобов`язання входить повернення основного боргу та процентів за користування кредитом. Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконала. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~з 08.10.2024\~по 23.05.2025\~ [PERSON] \~сплатила 9260,00\~грн, з яких 4425,97 грн - повернено частину основної суми кредиту та 4834,03 грн - проценти за користування кредитними коштами. З червня 2025 року позичальником сплата згідно з договором не здійснювалася. Отже, залишок основної суми, на яку нараховуються проценти станом на 21.11.2025 року становить 10\~574,03 грн. Заборгованість за процентами нарахована за 182 дні: з 24.05.2024 по 21.11.2025, і станом на 21.11.2025 становить 3028,89 грн та складається із 3005,34 грн (відсотки за період 24.05.2025 по 21.11.2025) та 23,55 грн (заборгованість станом на 23.05.2025). За період з 24.05.2025 по 21.11.2025 включно боржником не здійснено жодної сплати на погашення заборгованості за процентами. Згідно з особовою карткою позичальника, розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13\~602,92 грн, що складається з: 10\~574,03 грн основної суми кредиту (прострочена основна сума кредиту 5085,84 та непрострочена основна сума кредиту 5488,19 грн) та 3028,89 грн процетів за кристування кредитом. Направлені на адреси [PERSON] вимоги № 436 від 06.10.2025, № 449 від 21.10.2025 року, про добровільне погашення заборгованості відповідачкою не виконана, заборгованість позичальником добровільно не погашена. Направлена на адресу [PERSON] вимога № 450 від 21.10.2025 про добровільне погашення заборгованості [PERSON] не виконана, заборгованість позичальником добровільно не погашена. Отже, із вимог про погашення заборгованості за кредитним договором, адресованих позивачем відповідачам, слідує, що такі ними були проігноровані, оскільки сума заборгованості не була погашена станом на день звернення позивачем з позовом до суду. Відзиву від відповідачів не надходило. Контррозрахунку чи доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором суду не подано. ІV. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.546, ч. 1 ст.547 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Згідно вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені ст. 554 ЦК України, зокрема, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. V. Висновки суду Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем\~ [PERSON] кредитного договору та факт укладення між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] договору поруки, встановлено факт отримання відповідачем [PERSON] коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідно до умов вказаних договорів та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідачі не надали суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ними умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, суду надано достатньо доказів укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, забезпеченого договором поруки, наявності заборгованості по ньому, і того, що ні позичальником, ні поручителем заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена. Оскільки позивачем виконано взяті на себе за договором кредиту № VV0000000135 від 08.10.2024 року зобов`язання та надано [PERSON] кредит натомість, вона зобов`язання, передбачені вказаним договором кредиту, не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13 602,92 грн., суд дійшов висновку, що така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов слід задовольнити у повному обсязі. VІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1). У позовній заяві позивач просив солідарно стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Суд проаналізував з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та виснував, що при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Оскільки, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частинах з кожного по 1514,00 грн.

Outcome: approved