Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

У вересні 2025 року до суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до відповідача КП Звягельводоканал, в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період лютого 2022 року по лютий 2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] з нарахування по нормам споживання на нарахування за показниками лічильника, виходячи із об`ємів фактично використаної води Крім того, також просить визнати протиправним та скасувати повністю рішення відповідача КП Звягельводоканал в особі комісії від 16 квітня 2025 року, оформлене протоколом №238, засідання комісії про розгляд порушення законодавства у сфері надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яким визнано за нею факт порушення п.3 ч.2 ст.7 Закону України Про житлово-комунальні послуги. На обґрунтування позову позивачка зазначає, що являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які вона отримує за адресою: квартира [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . В березні відповідач звернувся до суду з позовом до неї в якому просить стягнути з неї на свою користь 21 606,01 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з лютого 2022 року по лютий 2025 року. Вважає, що така вимога відповідача не ґрунтується на вимогах закону, оскільки заборгованість була нарахована не за показниками лічильника, якій встановлено в квартирі, а на підставі загальних нормативів згідно із тарифами. Також вказує на те, що вона не була обізнана про необхідність проведення повірки лічильника, оскільки в порушення вимог законодавства відповідач не направляв їй будь-яких повідомлень про необхідність проведення повірки лічильника. Крім того, відповідач в особі комісії, своїм рішенням №238 від 16.04.2025 року зобов`язав її в термін до 18.04.2025 року провести дії щодо заміни приладу обліку водокористування. При цьому не вказавши в акті причину поломки або способу втручання в роботу лічильника з її боку. Позивачка посилаючись на те, що оскільки повірка лічильника не відбулась саме з вини відповідача, а також, що рішення комісії є протиправним, просить позов задовольнити. Представник відповідача у поданому відзиві позовні вимоги не визнав. Вказує, що всі дії відповідача відповідали вимогам чинного законодавства. Зазначає, що позивачка зобов`язана була подавати показники лічильника, але останній раз вона їх подала 30.04.2016 року, а тому лічильник позивачки було знято з обліку. в порушення вимог законодавства останній показники лічильника з просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач\~\~ [PERSON] являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які вона отримує за адресою: квартира [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Зазначена обставина визнана сторонами в судовому засіданні. У квартирі для обліку наданих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, було встановлено та опломбовано лічильник обліку холодної води КВ - 1,5, заводський номер 048717, 1999 року випуску. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до переліку житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Частиною 4\~ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»\~вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»\~обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього\~Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з урахуванням вимог\~Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». При цьому, відповідно до п. 10 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»\~під обслуговуванням вузлів обліку слід розуміти: огляд, опломбування/розпломбування,\~періодична повірка\~(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Згідно ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка,\~обслуговування та\~ремонт (у\~тому числі\~демонтаж,\~транспортування і\~монтаж)\~вузлів обліку,\~що забезпечують\~індивідуальний облік\~споживання теплової\~енергії та\~води в\~квартирах (приміщеннях)\~будинку,\~здійснюються за\~рахунок власників\~таких вузлів\~обліку,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Відповідно до\~постанови НКРЕКП №1141 від 16.06.2016 р. (із змінами та доповненнями, зокрема постановою НКРЕКП № 2499 від 16.12.2020 року), структурою тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення\~не\~передбачені витрати на обслуговування та повірку індивідуальних засобів обліку води. Отже,\~повірка\~та ремонт приладів, що забезпечують індивідуальний облік води,\~які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти\~абонентів (споживачів)\~(з дати набрання чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» - 02.08.2017року\~). В квартирі за адресою позивачки: [ADDRESS] встановлений прилад, що забезпечує індивідуальний облік холодної води. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями»\~(далі - Наказ), на засоби вимірювальної техніки (лічильники води) встановлено міжповірочний інтервал\~4 (чотири) роки, після закінчення якого вони підлягають періодичній повірці. Позивачкою в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження, що повірка лічильника\~була проведена у встановлений законом строк. Як вбачається з листів, які відповідачем було долучено до відзиву, позивачка повідомлялася у лютому 2022 року та червні 2023 року про необхідність проведення повірки лічильника (а.с.37, 39). Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.02.2019 року у справі №233/6570/15-ц\~заперечення споживача щодо суми заборгованості, нарахованої за відповідними нормами споживання можуть бути визнані обґрунтованими виключно у випадку,\~коли споживач доведе, що за період нарахування спірної заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку,\~ що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку. Таким чином, оскільки позивачка звертаючись з даним позовом до суду не надала докази, що у період нарахування спірної заборгованості лічильник води встановлений в її квартирі пройшов повірку та згідно з вимогами закону міг бути застосований для визначення суми оплати за спожиті нею послуги, суд доходить висновку про відмову у його задоволенні в цій частині. Щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача КП Звягельводоканал в особі комісії від 16 квітня 2025 року. Встановлено, що згідно Акту перевірки водоспоживання від 03.04.2025 р. в квартирі позивачки, лічильник КВ-1.5 №048717, 1999 р., не працює, корпус не пошкоджений, пломбування не пошкоджене (а.с.17). Згідно протоколу засідання комісії при розгляді порушень законодавства у сфері надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №238 від 16.04.2025, де було розглянуто Акт та комісією прийнято рішення про заміну позивачкою до 18.04.2025 р. приладу обліку водоспоживання (а.с.18). В судовому засіданні позивачка не заперечувала того факту, що лічильник не працював, та якій в подальшому вона замінила. Разом з тим, як вбачається зі змісту Протоколу, відповідачем було запропоновано позивачці замінити не працюючий прилад, при цьому будь яких штрафних санкцій згідно законодавства до неї застосовано не було. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (ст. 15 та ст. 16 ЦК України, ст. 4 та 12 ЦПК України). Отже, враховуючи, що позивачкою не було зазначено, яке саме її право було порушено оскаржуваним Протоколом та яке повинно бути захищене судом, а також які негативні наслідки для неї це потягло, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також задоволенню не підлягає. Отже, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що позивачка не надав суду достовірних доказів про порушення її прав з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed