Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

03.11.2025 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов, в якому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за\~договором позики № 1327349 від 17.04.2021 року у загальну\~ розмірі 9596,85 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, 6596,85 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.04.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 1327349, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаним договором кредитор передав позичальнику грошові кошти в сумі 500 грн у безготівковій формі, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, на строк 28 днів, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти у розмірі 1,99 % на день. 26.04.2021 між сторонами договору позики укладено додаткову угоду № 1327349 до договору позики № 1327349, за умовами якої збільшено суму кредиту до 2500 грн. Позивач виконав зобов`язання за договором та передав позичальнику гроші в сумі 3000 грн, а відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором позики, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами. 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено договір факторингу № 2610, за умовами якого до ТОВ «ФК Управління активами» перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі до відповідача за договором позики № 1327349 від 17.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 030423 ФК, за умовами якого до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором позики № 1327349 від 17.04.2021. Оскільки відповідач заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві просив суд розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений, заяв з процесуальних питань чи по суті справи, в тому числі відзиву, суду не надано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 17.04.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 1327349 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором kGQ30YokJ5 (а.с. 10). За вказаним договором кредитор передав відповідачу грошові кошти в сумі 500 грн на 28 днів, у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти у розмірі 1,99 % на день (а.с. 10) 26.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1327349, за умовами якої збільшено суму позики до 3000 грн, що обумовило збільшення нарахування процентів. Додаткова угода підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора aBQqc1R7Uj (а.с. 10 зворот, 11). Факт перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією на суму 500 грн від 17.04.2021 (а.с. 9) та на суму 2500 грн від 26.04.2021 (а.с. 14), а також довідками про перерахування коштів (а.с. 12-13). Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідач [PERSON] не здійснював погашення позики та відсотків за користування грошима, відповідно заборгованість за тілом позики склала 3000 грн, а заборгованість за процентами 6596,85 грн (а.с. 6-8). 26.10.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2610, за яким право грошової вимоги за договором позики № 1327349 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с. 15-21). 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги за договором позики № 1327349 від 17.04.2021, на загальну суму 9664,35 грн, з яких заборгованість за тілом позики 3000 грн, заборгованість за відсотками 6664,35 грн, що підтверджується змістом договору та реєстру боржників (а.с. 22-24, 25). Разом з тим, як слідує зі змісту позову, позивач ставить перед судом питання про стягнення заборгованості за відсотками саме в сумі 6596,85 грн, оскільки саме цей розмір заборгованості мав місце станом на дату відступлення права вимоги первісним кредитором (а.с. 8 зворот), відповідно міг бути відступленим новому кредитору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, що має наслідком наявність заборгованості за основним боргом та відсотками, то позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с. 5), який враховуючи задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500,00 грн, що обґрунтовані перед судом рядом доказів (а.с. 26 та ЕС). Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, розглянувши надані позивачем докази, оцінивши розмір витрат на правничу допомогу з точки зору реальності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу не є реальними та пропорційними сумі заявлених позовних вимог. Так, суд звертає увагу на те, що така складова як «судовий супровід:….», вартістю 4000 грн, серед іншого включає такі послуги як представництво інтересів клієнта в суді, подання інших необхідних заяв, що не надавалися під час розгляду даної справи. Більш того, заявлений розмір витрат на правничу допомогу 4500 грн, є явно неспівмірним з ціною позову 9596,85 грн, складає майже половину заявлених позовних вимог. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що обґрунтованою є сума витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн, що відповідає реальним витратам на надання правничої допомоги в даній справі, не призведе до надмірного, невиправданого збагачення. На підставі наведеного,

Outcome: approved