Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у березні 2025 року подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 75134338 від 30.08.2021 року в загальній сумі 16940,82 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредита в сумі 5000,00 грн, та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 11940,00, заборгованості за пенею та/або штрафами в сумі 0,82 грн. Стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 5007390 від 15.09.2021 року в загальній сумі 8839,55 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 1715,00 грн, та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 6544,55 грн, заборгованості за комісіями в сумі 580,00 грн. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 травня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 65). На виконання вимог ухвали судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 травня 2025 року позивачем подано заяву (вх. № 22191 від 29.05.2025 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 22.05.2025 року (а.с. 68-85). Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 01 серпня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.86). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив, про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1-6). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 93), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавала. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі договору про споживчий кредит № 5007390 від 15.09.2021 року [PERSON] отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» кредиту сумі 2000,00 грн (пункт 1.2 договору), кредит надається строком на 15 днів з 15.09.2021 року (пункт 1.3 договору), з орієнтовною реальною річною процентною ставкою 71,345,146,00 відсотків річних (пункт 1.5 договору) (а.с. 16-23);\~ за договором позики № 75134338 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 30.08.2021 року [PERSON] отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику в сумі 5000,00 грн (пункт 2.1 договору), строк позики 30днів (пункт 2.2 договору), з орієнтовною реальною річною ставкою 29653,85 % (пункт 2.3 договору) (а.с. 24-25). Вищевказані договори були укладені з різними кредиторами та на підставі різних договорів факторингу зобов`язання за цими договорами були передані позивачу (а.с.32-37, 42-46). Відповідно до частин першої - другої статті 188 Цивільного процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому. Зі змісту позовної заяви, позовних вимог та долучених письмових доказів вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.09.2021 року та договором позики від 30.08.2021 року. За невиконання умов договорів, позивач визначив суму боргу за кожним договором окремо, що є сумарною ціною позову: за кредитним договором № 5007390 від 15.09.2021 року в загальній сумі 8839,55 грн; за договором позики № 75134338 від 30.08.2021 року в загальній сумі 16940,82 грн, у яких наведені обставини видачі кредитів по кожному окремому кредитному договору з визначенням певної групи пов`язаних осіб, які приймали участь у прийнятті рішень щодо вчинення певної кредитної операції, і такі групи осіб по кожній окремій кредитній операції лише частково співпадають за складом. Позивачем в позові об`єднано позовні вимоги, зокрема, стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості за договором позики. При цьому, позика це процес, коли одна особа передає особисті гроші або інші матеріальні об`єкти іншій особі. Правовідносини які виникають за договором позики регулюються статтями 1046-1053 Цивільного кодексу України. Стаття 1046 Цивільного кодексу України визначає, поняття договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За договором позики запозичення відбувається на взаємовигідних умовах. Користувач оплачує певний відсоток від суми за користування позиковими засобами, та має право користуватись позикою безоплатно протягом 30 днів. До моменту завершення встановленого терміну необхідно повернути повну суму, щоб не оплачувати потім штрафні санкції. В свою чергу відносини які виникають з кредитних зобов`язань, регулюються статтями 1054-1057 Цивільного кодексу України. Частина перша статті 1054 визначає поняття кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором кредитні кошти одержувач грошей зазвичай повертає частинами в рамках обумовлених з кредитором строків. Дати виплати заборгованості встановлені в кредитному календарі. Також окрім нюансів отримання грошових коштів будуть прописані і мінімальні розміри виплат, які необхідно вносити до постановленої дати. Важливим аспектом різниці між договором позики та кредитним договором є те, що відповідальність за договором кредиту покладається на обидві сторони з моменту того, які вони підпишуть договір, за договором позики відповідальність покладається виключно на позичальника. За кредитним договором вступають в силу зобов`язання з моменту підписання сторонами такого договору, за договором позики зобов`язання наступають з моменту передачі коштів позикодавцем позичальнику. Отже, враховуючи вищевикладене, договір позики та кредитний договір мають різну правову природу, регулюються різними нормами. Відмінність договору позики від кредиту полягає в тому, що кредитний договір може регулювати не тільки питання, пов`язані з видачею та поверненням грошей, а й навіть питання як саме будуть витрачатись кредитні кошти, що не скажеш про договір позики. Суд вважає, що при поданні позову позивачем були порушені правила об`єднання позовних вимог, які ґрунтуються на різних договорах за правовою природою, і вважає, що заявлені вимоги мали бути пред`явлені окремо щодо кредитного договору та договору позики. Об`єднання позовних вимог призвело до негативних наслідків. Суд зазначає, що сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду. Сумісний розгляд заявлених позивачем позовних вимог у цій справі унеможливив з`ясування взаємних прав і обов`язків сторін, надання оцінки умовам кожного з укладених кредитного договору та договору позики, встановлення обставин дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум, а також набуття права вимоги позивачем, оскільки первісні договори були укладені з різними позичальниками. Верховний Суд зазначає, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, договору позики так і при їх виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори позики тощо). Отже, вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за окремим кредитним договором та договором позики є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших. З огляду на викладене суд вважає, що по суті позивач заявив два окремі позови. Враховуючи вищевикладене, оскільки у даному спорі один і той же позивач і відповідач, однак позовні вимоги не взаємопов`язані, підстави виникнення різні (різні договори), подані різні докази, різні періоди нарахування відсотків, умови договорів, а також враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, суд зазначає про неможливість захистити право у спосіб, обраний позивачем, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати у відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed