Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

позивач АТ «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовом, поданим представником Шкапенко О.В., до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №A237CT155101258660 від 28.06.2023 у розмірі 12\~179,33 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 28.06.2023, відповідач, будучи клієнтом АТ «А-Банк», уклав з позивачем кредитним договір №№A237CT155101258660 щодо надання йому кредиту у розмірі 10\~000,00 грн. строком на 12 місяців (до 27.06.2024) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», що є аналогом власноручного підпису. Банк свій обов`язок повністю виконав, надав позичальнику кредит згідно з умовами кредитного договору. Станом на 27.03.2025 загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12\~179,33 грн., з яких: 8\~800,46 грн. тіло кредиту, 3\~378,87 грн. проценти, 0,00 грн. комісія, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.03.2025 матеріали справи передано на розгляд Сихівському районному суду м. Львова за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.04.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України). При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається таким, якому вручено судове рішення. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 16 ЦК України, ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 26.09.2022 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 28.06.2023 між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №A237CT155101258660, шляхом підписання останнім електронним підписом Заяви про надання послуги «Швидка готівка», за умовами якого просив надати кредит у розмірі 10\~000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] строком на 12 місяців (з 28.06.2023 до 28.06.2024) зі сплатою процентів у розмірі 75% на рік. Підписанням Заяви від 28.06.2023, відповідач погодився, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. АТ «А-Банк» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, надавши позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №TR.31137734.81928.69010 від 28.06.2023. Водночас відповідач, отримавши кредитні кошти, взяті на себе за укладеним договором зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 27.03.2025 утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком позивача складає 12\~179,33 грн., з яких: 8\~800,46 грн. тіло кредиту, 3\~378,87 грн. проценти, 0,00 грн. комісія. Будь-яких доказів, які б спростовували наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, а відтак суд приймає такий до уваги як належний доказ розміру наявної заборгованості. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням презумпції правомірності правочину, зважаючи на те, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, в добровільному порядку ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, не погашає заборгованість, будь-яких доказів повернення коштів банку не надав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, відтак позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором №A237CT155101258660 від 28.06.2023 у розмірі 12\~179,33 грн. Окрім цього, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved