Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

02.09.2025 року до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №2025124378 від 02.08.2019 року у розмірі 6722,24 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.08.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 2025124378. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. Внаслідок чого, 18.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Кредитним договором № 2025124378 від 02.08.2019 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Цикл Фінанс» становить 6722,24 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4000 грн, заборгованість по відсотках: 2722,24 грн, заборгованість по комісії: 0 грн, заборгованість по пені: 0 грн. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до письмової заяви позовні вимоги визнав, однак просив зменшити розмір стягнення правової допомоги. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02.08.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025124378. Проте [PERSON] не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 18.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Кредитним договором № 2025124378 від 02.08.2019 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 2025124378 від 02.08.2019 року, сума заборгованості [PERSON] становить 6722,24 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4000 грн, заборгованість по відсотках: 2722,24 грн, заборгованість по комісії: 0 грн, заборгованість по пені: 0 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з викладеного, позовні вимоги належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2025124378 у розмірі 6722,24 грн. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп., розмір витрат за надання правничої допомоги становить 3000,00 грн. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1500,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: approved