Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

04.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 04.01.2018 відповідач уклав із АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №2203952612501. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу №15/12/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором №2203952612501 від 04.01.2018, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем, перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів не виконав, позивач як новий кредитор був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15.09.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначений на 13.10.2025, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи був перепризначений на 04.11.2025, у подальшому у зв`язку з необхідністю витребування доказів розгляд відкладений до 11.12.2025. 31.10.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог. Зокрема представник відповідача зазначає, що додатки позовної заяви не містять доказів отримання грошових коштів відповідачем, тому підтвердити отримання грошових коштів саме за кредитним договором №2203952612501 від 04.01.2018 відповідач не має можливості. Крім цього, вказує, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії представник зазначає, що відповідні нарахування суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування», а тому відповідні умови кредитного договору є нікчемними. Також у відзиві представник відповідача виклав клопотання про витребування доказів, просив суд витребувати від позивача документи на підтвердження переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором. Також у відзиві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку наданням професійної правничої допомоги, становить 7000 грн. Протокольною ухвалою, постановленою у судовому засіданні, яке відбулось 04.11.2025, клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. 07.11.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягає на правомірності позовних вимог. Також вказує, що підписавши кредитний договір відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а у період з 15.12.2021 (дата укладання Договору факторингу) по 03.09.2025 (дата звернення до суду) жодна комісія не нараховувалась. Також представник позивача вказує, що наданий представником відповідача попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу містить явно завищену вартість послуг, не відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи і підлягає зменшенню. Також у відповіді на відзив представником позивача заявлено клопотання про витребування від АТ «Банк Кредит Дніпро» деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2203952612501 та виписки по особовому рахунку відповідача. 10.11.2025 на виконання вимог судової ухвали від Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» надійшла копія Акту приймання-передачі прав вимог за договором факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 (Додаток № 3 до договору), а також надані позивачу АТ «Банк Кредит Дніпро» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2203952612501 та виписку по особовому рахунку відповідача. У зв`язку з тим, що документи, клопотання про витребування яких викладене у відповіді на відзив, надійшли до суду, у судовому засіданні, яке відбулось 11.12.2025, судом постановлено протокольну ухвалу про залишення без розгляду клопотання представника відповідача про витребування доказів. 11.12.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких останній вказує, що за умови доведення факту видачі відповідачу кредитних коштів та з урахуванням нікчемності умов договору щодо нарахування комісії правомірним буде стягнення з відповідача на користь позивача 18955,33 грн заборгованості. Також 11.12.2025 засобами підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав через канцелярію суду заяву від 11.12.2025 про проведення судового засідання без участі сторони відповідача, у якій просив при розгляді справи врахувати позицію, викладену у відзиві на позов та додаткових поясненнях та клопотаннях. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 04.01.2018 відповідач уклав з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (на даний час АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №2203952612501. Відповідно до умов розділу 8 договору [PERSON] просив Банк надати йому строковий кредит без забезпечення на вказаних умовах: бажана сума кредиту на споживчі потреби 15000 грн, строк кредиту 36 місяців, форма погашення: ануїтет. Рахунок, на який має бути здійснена видача суми кредиту на споживчі потреби №26253058819101 у ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Згідно розділу 9 кредитного договору №2203952612501, сума споживчого кредиту 18240 грн, з яких 15000 грн сума кредиту на споживчі потреби, дата надання кредиту 04.01.2018, кінцева дата виконання зобов`язань клієнта у зв`язку з отриманням кредиту 03.01.2021, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та складає 9,0%, щомісячна комісія 3,9 % від суми споживчого кредиту. Відповідно до Графіка платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору у день укладання договору сплачується 3240,00 грн як платежі за надані супутні послуги, страхові платежі. Сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цього Договору є Зава на видачу кредиту (розділ 10 договору). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 04.01.2018 по 15.12.2021 та розрахунком заборгованості за кредитним договором №2203952612501, наданими АТ «Банк Кредит Дніпро», що наявні в матеріалах справи. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу №15/12/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором №2203952612501 від 04.01.2018, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». За Актом приймання-передачі прав вимог за договором факторингу первісний кредитор передав, а позивач прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами згідно з Реєстром боржників та додатком 1 до цього Акту. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконував, у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно нарахувань позивача становить 36204,46 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту 14516,43 грн, заборгованість за відсотками 6749,47 грн, заборгованість по комісії 14938,56 грн. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом та факторингом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої і другої статті 207\~ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~частини першої\~статті 1054\~ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~частини першої\~статті 1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтею 526\~ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено у ході розгляду справи та підтверджено наявними у справі доказами, відповідач згідно укладеного договору отримав у користування кредитні кошти водночас кредитні кошти та нараховані суми процентів своєчасно та у повному обсязі не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 даного Кодексу боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно правової\~позиції,\~яка висловлена\~Верховним Судом\~України в\~постанові від\~23\~вересня 2015\~року у\~справі №6-979цс15,\~«боржник,\~який не\~отримав повідомлення\~про передачу\~права вимоги\~іншій особі,\~не позбавляється\~обов`язку\~погашення заборгованості,\~а лише\~має право\~на погашення\~заборгованості первісному\~кредитору.\~...\~неповідомлення боржника\~про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відтак навіть за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги від позивача, має місце той факт, за яким він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, який вказаний у кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем, факт надання відповідачу кредитних коштів, також позивачем доведений той факт, що він у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідачем визнана заборгованість за тілом кредиту та за нарахованими відсотками, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Що стосується заборгованості по сплаті комісії, суд зазначає наступне. Згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача по сплаті комісії становить 14938,56 грн. Умовами розділу 9 кредитного договору передбачено, що комісія за надання кредиту (вираховується банком виходячи із суми кредиту на споживчі потреби і строк кредиту і сплачується за рахунок суми споживчого кредиту) становить 0,0 %; щомісячна комісія: 3,9 % від суми споживчого кредиту. За змістом частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно положень частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої, другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач фактично встановив для відповідача обов`язок сплачувати комісію, не конкретизувавши в умовах договору, за надання яких саме послуг чи виконання яких дій ця комісія стягується. Доказів, які б підтверджували вчинення кредитором будь-яких фактичних чи юридично значимих дій, за які могла бути нарахована зазначена комісія, позивачем до матеріалів справи не додано. Крім того матеріали справи не містять відомостей про те, чи звертався взагалі відповідач до позивача за будь-якою інформацією щодо розміру кредиту чи з інших питань. Тому за вказаних обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Відтак враховуючи, що розрахунок, наданий позивачем свідчить про те, що відповідачем були сплачені кошти у сумі 2310,57 грн, які були враховані у рахунок сплати комісії, вказану суму слід вирахувати із загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 513,59 грн інфляційних втрат та 3% річних у сумі 83,52 грн, нарахованих за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України, суд зазначає про наявність підстав для їх задоволення, оскільки відповідні нарахування не порушують умов цивільного законодавства. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову позивачеві за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у сумі 1287,02 грн пропорційно розміру задоволених вимог. Також при зверненні до суду позивачем заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, які позивач просить покласти на відповідача. Представником відповідача зазначено про витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, які відповідач просить покласти на позивача. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За приписами частин другої-четвертої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн наданий договір №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025. Відповідно акту 22039526125012 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25.08.2025 адвокатом Кеню Д.В. надана позивачеві правова допомога на суму 3000,00 грн, що складається з правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести, формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Представником відповідача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн наданий договір №2025-31/10-б про надання правничої допомоги від 31.10.2025; акт виконаних робіт № 2025-31/10-б від 11.12.2025, згідно з яким відповідач отримав послуги адвоката на загальну суму 7000,00 грн; Довідка про детальний опис робіт адвоката надання правової допомоги [PERSON] , згідно з якою відповідачу надані послуги усних консультацій, участі у судових засіданнях, складання відзиву на позовну заяву, будь-якої кількості заяв, ознайомлення з матеріалами позовної заяви, ознайомлення з процесуальними документами, доданими додатками; квитанція до платіжної інструкції № 52715371 про сплату 7000,00 грн. Представником позивача зазначено, що сума витрат на професійну правничу допомогу, заявлена до відшкодування представником відповідача, містить явно завищену вартість послуг, не відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи і підлягає зменшенню. Судом врахований висновок Верховного Суму, сформований у постанові від 23.12.2021 у справі №755/7943/20-ц про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Відповідно до викладеного у постанові висновку цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, наявні підстави для відшкодування позивачу за рахунок відповідача 1593,90 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог. Щодо вимог\~про відшкодування\~відповідачу за\~рахунок позивача\~понесених витрат\~на правову\~допомогу,\~то суд\~погоджується з\~доводами представника\~позивача про\~те,\~що понесені\~позивачем витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~у розмірі\~7000,00\~грн не\~відповідають ступеню\~складності справи,\~яка відповідно\~до статті 19\~ЦПК України є малозначною справою та підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, часу, витраченому адвокатом на виконання робіт за договором про надання правової допомоги, кількості судових засідань, проведених у справі, обсягу наданих доказів на обґрунтування заперечень проти позову, а тому з урахуванням принципів об`єктивності, справедливості та розумності наявні підстави для задоволення клопотання представника позивача та зменшення розміру таких витрат до 3000 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial