Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

07 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягнути [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь його повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до закінчення [PERSON] навчання, чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - зважаючи на те, яка з зазначених обставин настане першою. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що 07.09.2002 року між [PERSON] та відповідачем укладено шлюб, який було розірвано 01.09.2008 року. Від шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] вони мають сина - позивача по справі [PERSON] . Після виповнення повноліття [PERSON] відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивач у 2025/26 навчальному році є учнем Публічного загальноосвітнього ліцею «Школа креативного мислення» в Зеленій Гурі Республіка Польща. Навчання в ліцею триває чотири роки, освіта надається у денній формі, у повному обсязі годин. 31 серпня 2022 року між Публічним загальноосвітнім ліцеєм «Школа креативного мислення» та [PERSON] було укладено Договір про навчання в закладі середньої освіти KRS №0000003892. Відповідно до пп. 4 п. 1 & 1 Договору учень зараховується після сплати вступного внесу у розмірі 500 злотих, відповідно до пп. 1, 2, 3 & 1 Договору навчання в шкоді є платним, обов`язок сплати за навчання триває протягом усього навчального року, тобто з 01 вересня по 31 серпня наступного року за весь період навчання в школі. Щомісячна плата за навчання в день підписання договору становить 430,00 злотих. Мати позивача [PERSON] постійно витрачає кошти на матеріальні потреби сина: продукти харчування, взуття, одяг, предмети побуту. Однак, дохід мати позивача не забезпечує в повному обсязі потреби позивача, відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Крім того зазначила, що відповідачу на праві власності належить трикімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS] , він працює на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», має стабільний високий дохід, у зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст. ст. 199, 200 СК України позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року судом було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів та витребувано від Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, інформації про отримані доходи [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , за період з 01 січня 2025 року по 30 жовтня 2025 року включно та від Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», довідки про заробітну плату [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , за період з 01 січня 2025 року по 30 жовтня 2025 року включно. 27 листопада 2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення позову частково, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. В обґрунтування розміру аліментів в твердій грошовій сумі представник відповідача зазначив, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] з 23 січня 2010 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу [PERSON] (відповідач) має дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача [PERSON] з травня 2019 року не працює, що підтверджується відповідною довідкою Пенсійного фонду України, а саме індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Також відповідач має на утриманні матір похилого віку [PERSON] , що згідно пенсійного посвідчення отримує пенсію призначену за віком. Так, пенсіонерка потребує постійної матеріальної підтримки для придбання ліків, продуктів харчування та інших засобів існування. Зазначені витрати покладаються на відповідача [PERSON] , оскільки іншої сторонньої допомоги матір не має. Таким чином, на утримання відповідача усього перебуває три утриманці, а саме: донька [PERSON] , [INFO] ; матір [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] . Позивачем на доказ того, що він є здобувачем освіти (учнем) Публічного загальноосвітнього ліцею «Школа креативного мислення», до позовної заяви додано договір, який укладений між вказаним закладом освіти та [PERSON] (мати позивача) від 31 серпня 2022 року. Згідно із параграфом 2 зазначеного договору, щомісячна плата за навчання становить 430,00 злотих, що відповідно до курсу польського злотого до гривні становить 4 816 грн (чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень). Відповідач щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина не заперечує. Більше того, мав і має бажання підтримувати спілкування із сином та загалом приймати участь у його житті. Проте, вважає розмір аліментів, а саме у вигляді 1/4 від усіх доходів таким, що є значно завищеним та необґрунтованим. сума, яку відповідач вважає доцільною та буде добровільно сплачувати, а саме 5 000 грн., буде повністю покривати вартість навчання [PERSON] . Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.2007, [INFO] народився [PERSON] , про що 08 травня 2007 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №292, батьками [PERSON] зазначені, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до Довідки виданої в м. Зелена Гура Республіка Польща від 16.10.2025 р., Публічний загальноосвітній ліцей «Школа креативного мислення» в Зеленій Гурі засвідчили, що [PERSON] , [INFO] , PESEL №: [NUMBER] у 2025/2026 навчальному році є учнем IV класу Публічного загальноосвітнього ліцею. Навчання в ліцеї триває чотири роки. Освіта надається у денній формі, у повному обсязі годин. 31 серпня 2022 року між Публічним загальноосвітнім ліцеєм «Школа креативного мислення» в [PERSON] та пані [PERSON] , яка заявила, що вона є опікуном над дитиною: [PERSON] , було укладено Договір про навчання в закладі середньої освіти. Відповідно до пп. 4 п. 2 розділу 1 вказаного Договору, учень зараховується після сплати вступного внеску у розмірі 500 злотих протягом 14 днів з моменту підписання договору. Пунктами 1-3 розділу 2 Договору узгоджено між сторонами, що навчання в школі є платним; обов`язок сплати за навчання триває протягом усього навчального року, тобто з 01 вересня до 31 серпня наступного року за весь період навчання в Школі; щомісячна плата за навчання в день підписання договору становить 430,00 злотих. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Положенням статті 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Інформації сформованій за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» №5005524311343 від 29.10.2025, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки про доходи вих. №811-15668 від 26.11.2025 наданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на виконання ухвали суду про витребування доказів, [PERSON] який працює ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» цех мереж і підстанції та за період з січня 2025 року по жовтень 2025 року йому нар ахового заробітну плату 660 393,37 грн. Відповідно до Довідки про заробітну плату та інші доходи вих. №811-15669 від 26.11.2025 за період з січня 2025 року по жовтень 2025 року [PERSON] нараховано заробітну плату в сукупному розмірі 660393,37 грн., при цьому з заробітної плати щомісячно здійснено відрахування в страхові внески, утриманого податку з доходів та військового збору. 23 січня 2010 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №27. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на Велика, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.01.2010. [INFO] народилась [PERSON] , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 травня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №430. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що на його утримання перебувають його дружина [PERSON] . Так відповідно до довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-5 вбачається, що з травня 2019 року по грудень 2019 року [PERSON] не отримує доходів. Проте, вказана довідка форми ОК-5 не містить відомості про отримання чи не отримання [PERSON] доходів з грудня 2019 року і по сьогодні. Крім того, однією з підстав для зменшення розміру аліментів відповідач зазначає перебування на його утримання матері. Так, відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.02.1979, батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до Посвідчення серії [NUMBER] виданого 09 серпня 2005 року на ім`я [PERSON] , остання отримує пенсію за віком терміном з 07.2005 року по довічно. Вказані обставини підтверджують лише, що мати відповідача [PERSON] є особою похилого віку, однак, відповідачем та його представником не долучено до матеріалів справи доказів перебування [PERSON] на утримання відповідача [PERSON] , відсутність у [PERSON] інших дітей які б мали можливість підтримувати її матеріально, розміру пенсії, наявність у [PERSON] нерухомого майна або рухомого майна яке належить їй на праві власності які б могли підтвердити необхідність матеріального забезпечення матері відповідача, її стан здоров`я. Крім того, відповідачем та його представником не долучено доказів понесення витрат на утримання матері [PERSON] , квитанцій на придбання ліків, продуктів харчування, тощо. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб. Відповідно до висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 зміна сімейного стану платника аліментів та відповідно, його матеріального стану надає підстави для зменшення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу. Так, відповідно до Акту про проживання від 18.11.2025 складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Вказаний акт підписаний мешканцями будинку їх підписи засвідчені головою правління ОСББ «Дніпрошосе 40» Двоєносенко І.В. Згідно Витягів з реєстру територіальної громади №2025/016926676 від 14.11.2025 та №2025/017130891 від 17.11.2025, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджують, що у [PERSON] окрім позивача по справі є донька від іншого шлюбу [PERSON] , з якою відповідач проживають за однією адресою та відповідно до вимог закону на відповідача покладено обов`язок утримання і доньки від іншого шлюбу. Враховуючи наведене, позицію відповідача, який не заперечує щодо сплати аліментів, відсутність даних його незадовільного стану здоров`я чи матеріального стану, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки від іншого шлюбу [PERSON] суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу який продовжує навчання. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18. Суд не приймає посилання відповідача щодо присудження аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У даному випадку, дитина яка звертаючись до суду із даним позовом про стягнення аліментів, обрала спосіб отримання аліментів саме в частці від доходу батька дитини, а не у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням належних та достовірних доказів, наданих сторонами, враховуючи принципи справедливості і розумності, та часткового визнання позову відповідачем, суд враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, його сімейний та майновий стан, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, у зв`язку з чим доходить висновку про часткове задоволення позовних та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02 листопада 2025 року (дня пред`явлення позову) та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 07 листопада 2025 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. На підставі ст.ст. 180,188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial