Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

26.09.2025 року ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в особі представника Руденко К.В. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] \~ на користь товариства заборгованість у розмірі 101579,44 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.10.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] \~ було укладено Договір кредиту та страхування № Z52.27407.005852766, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 42780,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) терміном до 22.10.2021 (24 місяці), а відповідач\~ зобов`ячався\~ повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у встановлений договором термін. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ "СВЕА ФІНАНС", було укладено Договір факторингу №01.02-31/23,\~ відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 року між ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ "СВЕА ФІНАНС" та ТОВ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено Договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС". Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки, а також плату за обслуговування, відповідно до умов Кредитного договору, порушив своє зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, яка становить суму у розмірі 101579,44 грн., яка складається з :\~ 42780,00 грн. -\~ сума заборгованості за кредитом; 13,04 грн. -\~ сума заборгованості за процентами; 58786,40 грн. -\~ сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 101579,44 грн., та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.\~ і витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 03.10.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення частково виходячи з\~ наступного. Судом встановлено, що 22.10.2019\~ року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] \~ було укладено Договір кредиту та страхування № Z52.27407.005852766,\~\~ відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 42780,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) терміном до 22.10.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів. Відповідач ознайомився та підписав заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, та підписав паспорт споживчого кредиту. Первісний кредитор АТ «Ідея Банк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит відповідачу у розмірі 42780,00\~ грн., що підтверджується випискою по рахунку з 22.10.2019 по 25.07.2023, відповідач\~ користувався\~ кредитними коштами та здійснював часткове погашення кредиту. Відповідно до довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» розмір заборгованості за вказаним Кредитним договором становить 101579,44 грн., яка складається з :\~ 42780,00 грн. -\~ сума заборгованості за кредитом; 13,04 грн. -\~ сума заборгованості за процентами; 58786,40 грн. -\~ сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 (надалі Договір факторингу), відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» Норми права, які застосував суд. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором, відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.07.2023 до Договору факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 становить 101579,44 грн., Отже, позивач набув права вимоги за Кредитним договором № Z52.27407.005852766 укладеним 22.10.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] . За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Зазначені вище умови викладені у підписаних відповідачем кредитному договорі, заяві-анкеті, заяві про акцепт публічної оферти, паспорті споживчого кредиту. (а.с.7-11) Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З виписки по особовому рахунку відповідача та розрахункам заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав. Крім того, відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надав, наданий позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту та процентами не спростував,\~ а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісіями (плата за обслуговування кредитної заборгованості), суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Кредитним договором від 22.10.2019 визначено плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором,\~ та додатком до паспорта споживчого кредиту.\~ Проте, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу, їх розміру, та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Отже, умови зазначеного кредитного договору щодо обов`язку відповідача щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією (плата за обслуговування кредитної заборгованості) задоволенню не підлягають. Відтак, позов ТОВ «ФК «Глобал-Фінанс» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача та [PERSON] \~\~ на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 42793,04 грн,\~ яка\~ складається із: 42780,00 грн. - суми заборгованості за кредитом; 13,04 грн. - суми заборгованості за процентами. Вимоги в\~ частині стягнення заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю у розмірі 58786,40 грн. не підлягають задоволенню. Судові витрати. Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16) Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на правову допомогу 10 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу ФОП [PERSON] \~ підставі договору про надання правової допомоги від № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи:\~ копію договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ФОП [PERSON] ,\~ копію витягу з реєстру №1 до\~ акту приймання-передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025 року, у якому зазначена вартість у розмірі 10000,00 грн., за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] . При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Враховуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат, а також, враховуючи розгляд справи в спрощеному провадженні, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено\~ на 42,13 % ( 42793,04грн. х 100 : 101579,44 грн. ), то судові витрати (судовий збір 2422,40 грн. + витрати правничої допомоги 3000 грн.) становитимуть\~\~ 2284,46 грн. (5422,40 х\~ 42,13 % :100). На підставі викладеного і

Outcome: partial