Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., 27.05.2025 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просив ухвалити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь аліментів на їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., 03.06.2025 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про зміну предмета позову (у порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України), в якій просив ухвалити рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь аліментів на їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, обґрунтовано тим, що сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який народився за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі, котрий був розірваний рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 09.04.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/117/24 та номером провадження 2-о/453/10/24. Після розірвання шлюбу сторін у справі, та й ще задовго до того, так як фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені значно раніше, аніж їх шлюб було розірвано, малолітній син сторін у справі [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом із позивачем [PERSON] як його батьком та перебуває на його утриманні. Незважаючи на те, що відповідачка [PERSON] є матір`ю вказаної дитини, проте вона участі в його житті, розвитку та вихованні не приймає, не цікавиться його першими досягненнями, морально не підтримує, як і матеріально не забезпечує. Так, відповідачка [PERSON] ще у січні 2024 року поїхала з дому, таємно зібравши свої особисті речі, повідомивши матір позивача [PERSON] - [PERSON] , що їде у м. Сколе Стрийського району Львівської області по справах, проте звідтіля не повернулася, а згодом опинилася у м. Миколаїв Миколаївської області та ще хтозна де, натомість їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , залишився в домі, де й проживає разом із позивачем [PERSON] як його батьком та матір`ю позивача [PERSON] - [PERSON] як його бабусею. Таким чином, відповідачка [PERSON] бездумно та безвідповідально залишила їх з позивачем [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вже майже два роки до вказаної дитини не поверталася, натомість вигадує всілякі причини для того, щоб таких дій не вчиняти, як і не надавати коштів на утримання вказаної дитини. Відтак, позивач [PERSON] просить на підставі статей 150, 164-165, 179, 180-183 СК України свої позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до вказаної дитини, із одночасним стягненням з останньої на його користь аліментів на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання цієї позовної заяви до суду, і до досягнення вказаною дитиною повноліття. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Славської селищної ради Львівського району Львівської області, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] , з її участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, не подала. Поряд з цим, позиція названої третьої особи у цій справі сформована та відображається у складеному нею 11.06.2025 року за вих. № 25/01-06/43 висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Так, у вказаному висновку йдеться про те, що 08.01..2024 року між сторонами у справі було досягнуто згоди стосовно участі ними у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що було укладено письмовий договір, й вказаним договором одночасно було визначено місце проживання вказаної дитини з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Однак, вже після розлучення між сторонами виникли непорозуміння і спори з вказаного приводу, зокрема позивач [PERSON] звернувся у Службу у справах дітей Славської селищної ради із заявою щодо того, що відповідачка [PERSON] не приймає на підставі досягнутої між ними домовленості участі у вихованні та утриманні вказаної дитини, натомість відповідачка [PERSON] у відповідь звернулася у Сколівський районний суд Львівської області із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з вказаною дитиною, проте спір програла. У результаті проведеної детальної перевірки задля якнайкращих інтересів вказаної дитини, зокрема й обстеження умов проживання вказаної дитини, було встановлено, що малолітній син сторін у справі - [PERSON] , [INFO] , з свого народження проживає за адресою: [ADDRESS] , а опісля розлучення сторін у справі, залишився там проживати й надалі, умови його проживання хороші, він забезпечений усім необхідним. Також проведеною перевіркою було встановлено, що відповідачка [PERSON] відсутня за вказаною адресою з січня 2024 року, коли переїхала на постійне місце проживання в іншу місцевість, після чого з дитиною не бачилася, життям, вихованням дитини не цікавиться, участі в її утриманні не приймає. Відповідна перевірка проводилася Службою у справах дітей Славської селищної ради неодноразово, й під час однієї з таких перевірок відповідачка [PERSON] навіть подала письмову заяву, в якій повідомляла, що не може надалі приймати участі у вихованні та забезпечення дитини, мотивуючи це тим, що має другу сім`ю та вагітна від свого другого чоловіка. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача - Служби у справах дітей Славської селищної ради Львівського району Львівської області, до неї про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, не подала, однак остання у своїх численних письмових (додаткових) поясненнях, сформованих у системі «Електронний суд» 27.05.2025 року, 03.06.2025 року, 13.06.2025 року, 21.08.2025 року та 01.12.2025 року, виклала позицію у цій справі, за змістом котрої вона проти задоволення позову заперечує повністю. Заперечення відповідачки [PERSON] проти позову обґрунтовані її наміром бачитися з їх з позивачем [PERSON] малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , брати участь в його вихованні, проте позивач [PERSON] проти цього заперечує та всіляко цьому перешкоджає, у січні 2024 року вигнав її з дому й вона була змушена повертатися туди, де проживала до шлюбу з позивачем [PERSON] , бачитися з вказаною дитиною їй змоги не дає, тому вона й не приїжджає до вказаної дитини, змоги її забрати не має. Щодо участі в утриманні вказаної дитини, то відповідачка [PERSON] такої змоги також не має, так як не працює, є внутрішньо переміщеною особою та, до того ж, хворіє, зокрема має захворювання очей та потребує оперативного втручання, на що йдуть значні кошти й, незважаючи на це, вона все ж, по мірі можливості, ще й надає кошти вказаній дитині, зокрема перераховує на її картковий рахунок. Окремо звертає увагу на ту обставину, що позивач [PERSON] також не працює, при цьому має цілий ряд боргових зобов`язань перед фінансовими установами, а тому є не надійним та таким, що також не може утримувати їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а спершу нехай розбереться із своїми боргами. На переконання відповідачки [PERSON] , позивач [PERSON] займається вихованням та утриманням сина з останніх сил, та й то, лише задля можливості уникнення ним мобілізації у спосіб отримання права на відстрочку від мобілізації на особливий період. Усе наведене, у сукупності, на переконання відповідачки [PERSON] , є достатнім для можливості відмовити [PERSON] у пред`явленому ним позові у повному обсязі. Заяви/клопотання сторін та інших учасників справи. Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 27.05.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про приєднання до матеріалів цієї справи письмових доказів Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 27.05.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про здійснення дистанційного судового провадження за її участю у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., 03.06.2025 року у заяві про зміну предмета позову (у порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України) одночасно заявив клопотання про розгляд цієї справи за правилами загального провадження та залучення до участі у цій справі Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на його стороні, із зобов`язанням подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , його батьків - обох сторін у справі, а особливо позивача [PERSON] як його батька, який проживає з дитиною, бере участь в його вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 03.06.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про здійснення дистанційного судового провадження за її участю у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 12.06.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 3978, про приєднання до матеріалів цієї справи письмових доказів та про розгляд цієї справи в цілому за відсутності уповноваженого представника. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 28.06.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про витребування доказів. Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 18.08.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 21.08.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 5512, про приєднання до матеріалів цієї справи письмових доказів. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 25.08.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності та за відсутності його представниці, при цьому підготовче засідання просив закрити, а цю справу призначити до розгляду по суті. Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 07.11.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи та продовження строку проведення підготовчого провадження. Відповідачка [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 11.12.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи та продовження строку проведення підготовчого провадження. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Вуйцік О.Б., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 12.12.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву про поновлення строку на подання та приєднання до матеріалів цієї справи додаткових письмових доказів. Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у позовній заяві вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, а також вочевидь позов пред`явлений за правилами альтернативної підсудності, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 і 8 ст. 187 ЦПК України, вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки [PERSON] , та, одночасно, вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача [PERSON] .. Так, згідно сформованої з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 1422113 від 28.05.2025 року, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Своєю чергою, згідно сформованої з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 1421987 від 28.05.2025 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 28.05.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. З-поміж іншого, постановлено розглянути дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших учасників справи, без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження, у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 04.06.2025 року, з-поміж іншого, прийнято заяву позивача [PERSON] про зміну пред`явленого ним до [PERSON] позову про стягнення аліментів на дитину. Задоволено клопотання позивача [PERSON] , подане через представницю - адвокатку Вуйцік О.Б., про залучення до участі у цій справі Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на його стороні. Залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] - Службу у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області. Задоволено клопотання позивача [PERSON] , подане через представницю - адвокатку Вуйцік О.Б., про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження. Цю справу постановлено розглянути за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у цій справі призначено на 30.06.2025 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, з повідомленням сторін цієї справи. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, у строк до 30.06.2025 року подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , його батьків - позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а особливо позивача [PERSON] як батька, який проживає з дитиною, бере участь в його вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Задоволено клопотання відповідачки [PERSON] про проведення підготовчого та усіх судових засідань у цій справі у режимі відеоконференції. Надано можливість відповідачці [PERSON] брати участь у підготовчому та усіх судових засіданнях, призначених у межах цієї справи для її розгляду по суті, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Наголошено відповідачці [PERSON] , що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 30.06.2025 року задоволено клопотання представниці позивача [PERSON] - адвокатки Вуйцік О.Б. про витребування доказів. Витребувано від органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, у строк до 26.08.2025 року, письмового висновку щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , його батьків - позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а особливо позивача [PERSON] як батька, який проживає з дитиною, бере участь в його вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, із відповідним рішенням про його затвердження. Витребувано з архіву Сколівського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи за єдиним унікальним номером 453/2040/24 та номером провадження 2/453/172/25, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 30.06.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 26.08.2025 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Від органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 21.08.2025 року, разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 5512, до Сколівського районного суду Львівської області надійшов письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , його батьків - позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а особливо позивача [PERSON] як батька, який проживає з дитиною, бере участь в його вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, із відповідним рішенням про його затвердження, та рішення про затвердження вказаного висновку від 19.08.2025 року за № 1035. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 26.08.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 24.09.2025 року о 12:00 год.. Про місце, дату та час зазначеного судового засідання, призначеного для розгляду цієї справи по суті, повідомлено її сторін та інших учасників. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 24.09.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, судове засідання з розгляду цієї справи по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 10.11.2025 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 10.11.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, у судовому засіданні з розгляду цієї справи по суті оголошено перерву до 11.12.2025 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.12.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, поновлено позивачеві [PERSON] строк на подання додаткових письмових доказів, прийнято та приєднано такі докази до матеріалів цієї справи. Сторони та інші учасники справи щоразу належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання щодо її розгляду (продовження її розгляду). Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників справи на відповідних етапах були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] та його з відповідачкою [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , й причетність до такого порушення їх прав зазначеної відповідачки за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони у справі у період з 07.06.2017 перебували у шлюбі, котрий був розірваний рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 09.04.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/117/24 та номером окремого провадження 2-о/453/10/24, що 10.05.2024 року набрало законної сили (копія міститься у справі, том 1, а. с. 9-10). За час перебування у вказаному шлюбі, а саме [INFO] , у сторін у справі народився син [PERSON] .. Сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Стрийського району Львівської області 22.09.2022 року відповідно до актового запису про народження № 4 (копія міститься у справі, том 1, а. с. 7). Судом з показань допитаною за його згодою позивача [PERSON] за правилами допиту свідків встановлено, що відповідачка [PERSON] ще у січні 2024 року, тобто до розірвання їх з позивачем [PERSON] шлюбу у квітні 2024 року, покинула їх місце проживання по [ADDRESS] , та переїхала на постійне місце проживання в іншу місцевість. Малолітній син сторін у справі - [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом з позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . Факт проживання малолітнього сина сторін у справі - [PERSON] , [INFO] , разом із позивачем [PERSON] як його батьком по [ADDRESS] , стверджується також довідкою Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 22.05.2025 року за вих. № 25/01.04-3/741 та актом оселення житлово-побутових умов позивача [PERSON] від 22.05.2025 року за вих. №25/01.04-3/742 (копії містяться у справі, том 1, а. с. 11, з обох сторін). Цими ж документами стверджується й та обставина, що відповідачка [PERSON] не проживає та не має задекларованого місця реєстрації по [ADDRESS] більше року з дати проведення обстеження, вона участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не приймає, а вказана дитина перебуває на утриманні виключно позивача [PERSON] .. Своєю чергою, задеклароване місце реєстрації позивача [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , за казаною адресою стверджується Витягами з реєстру Славської територіальної громади № 2024/012496448 та № 2024/012496475, сформованими адміністратором ЦНАП Миго Р.В. 16.10.2024 року (копія містяться у справі, том 1, а. с. 8, з обох сторін). Як вбачається з довідки, виданої ЗДО с. Тухля Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 08.12.2025 року за вих. № 25 (копія міститься у справі, том 2, а. с. 118), малолітній [PERSON] , [INFO] , здобуває дошкільну освіту у вказаному закладі, а взаємодія з його працівниками відбувається виключно з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] .. Як вбачається з довідки, виданої КНП Славської селищної ради «Славська міська лікарня» 10.12.2025 року за вих. № 22 (копія міститься у справі, том 2, а. с. 119), малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у сімейного лікаря у вказаному медичному закладі, а в разі його захворювання, за медичною допомогою звертається виключно батько [PERSON] .. Дослідженими судом безпосередньо матеріалами витребуваної з архіву Сколівського районного суду Львівської області цивільної справи за єдиним унікальним номером 453/2040/24 та номером провадження 2/453/172/25, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, підтверджуються ті обставини, що відповідачка [PERSON] у грудні 2024 року зверталася із вказаним позовом, а 27.03.2025 року судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні такого у повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. У такому рішенні судом констатовано відсутність будь-яких перешкод відповідачці [PERSON] з боку позивача [PERSON] для можливості її участі у спілкуванні та вихованні їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Славської селищної ради Стрийського району Львівської області (міститься у справі, том 1, а. с. 220-221), рекомендовано позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , оскільки вона не цікавиться ним, не виявляє бажання це зробити, є байдужою до його виховання та розвитку, матеріально не утримує, а під час проведення відповідних перевірок на неодноразові запрошення не з`явилася, у своїй письмовій заяві повідомила, що на даний час вона фактично проживає у Миколаївській області разом з іншим чоловіком, від якого вагітна, та наміру повертатися у с. Тухля Стрийського району Львівської області не має. При цьому згаданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , ґрунтується на повно зібраних матеріалах проведеної перевірки, зокрема й інформації з місця проживання дитини, а також інформації, котра негативно характеризує відповідачку [PERSON] .. Вказаний висновок органу опіки та піклування затверджений рішенням виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 19.08.2025 року за № 1035 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] » (міститься у справі, том 1, а. с. 222). Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року з відповідними протоколами до неї та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства». Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У постанові від 29.09.2021 року у справі за єдиним унікальним номером 459/3411/18 та номером провадження 61-9303св21 Верховний Суд виснував, що лише факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України). В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову за результатами розгляду цієї справи. Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка [PERSON] як матір протягом тривалого часу, а саме з часу розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] у квітні 2024 року, та ще близько трьох місяців до цього, тобто з січня 2024 року, не бачиться й спілкується із своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , матеріально його не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням вказаної дитини займається позивач [PERSON] як його батько, то суд переконаний, що така поведінка відповідачки [PERSON] аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до вказаної дитини. Так, у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки [PERSON] реальних і об`єктивних перешкод для спілкування із своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , при її бажанні. Навпаки, беззаперечно встановлено відсутність будь-яких перешкод відповідачці [PERSON] з боку позивача [PERSON] для можливості її участі у спілкуванні з їх малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідачки [PERSON] брати участь у вихованні вказаної дитини. Суд наголошує, що у даному конкретному випадку лише факт заперечення відповідачки [PERSON] проти позову про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, без вчинення відповідних дій на підтвердження такої своєї позиції, й незнаходження нею можливості з травня по грудень 2025 року прибути бодай в одне з призначених п`яти підготовчих/судових засідань, чи вийти на відеоконференцзв`язок, не свідчить про інтерес до вказаної дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще. До того ж, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідачку [PERSON] як матір права спілкуватися з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , бачитися з ним. Суд змушений констатувати, що позиція відповідачки [PERSON] у цій справі зводиться виключно до негативного охарактеризування позивача [PERSON] як її колишнього чоловіка, так як відповідачка [PERSON] , замість вживати реальних заходів для побачення та спілкування з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , чомусь взяла собі за ціль в межах цієї справи доводити наявність у позивача [PERSON] боргових зобов`язань перед фінансовими установами, можливого ухилення його від військової служби, тощо, що жодним чином, навіть у випадку доведеності зазначених обставин, не впливає на виконання позивачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до вказаної дитини та не спростовує встановлених обставин цієї справи щодо його участі у вихованні, розвитку та утриманні вказаної дитини, а тому суд оцінку таким неналежним до цієї справи доводам відповідачки [PERSON] не надає. Натомість суд, аналізуючи зібрані докази, котрі є належними до цієї справи, та оцінюючи їх у сукупності й взаємозв`язку, вважає, що слід позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , яка без поважних на те причин не виявляє щодо власного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, не цікавиться його розвитком, здоров`ям, життям та потребами, а цікавиться лише питанням щодо влаштуванням свого особистого життя й створення нової сім`ї, у котрій місця для вказаної дитини нажаль немає. Окрім того, оскільки судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , то на неї покладений обов`язок утримувати вказану дитину до досягнення ним повноліття. Відтак, на виконання приписів ч. 3 ст. 166 СК України, та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, серед інших й надані відповідачкою [PERSON] доводи щодо її стану здоров`я та майнового стану, а також беручи до уваги волю позивача [PERSON] як особи, на чию користь будуть стягуватися аліменти на їх дитину, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення цього позову, тобто з 27.05.2025 року, і до досягнення вказаною дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку вказаної дитини. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, належить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з неї на користь позивача [PERSON] аліменти на її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх її видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.05.2025 року, і до досягнення вказаною дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) у розмірі 1 211 грн. 20 коп. й підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «ТАСКОМБАНК» від 03.06.2025 року за № ID 0607-9016-3691-7893 (копія міститься у справі, а. с. 157), з урахуванням відповідної позиції позивача [PERSON] з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Однак, в силу того, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на дитину) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та підставі ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, то такий судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає до стягнення на користь держави з відповідачки [PERSON] .. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду за одну із позовних вимог (про позбавлення батьківських прав), матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved