Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором № 4246197 від 31.10.2021 року в розмірі 80 030,00 грн, а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 31.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») і [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит № 4246197, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 20 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. 25.04.2025 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №\~25042025, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору №\~4246197, неповернення суми кредиту і нарахованих процентів у встановлені договором строки заборгованість відповідача за договором становить 80\~030,00\~грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з [PERSON] зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2\~422,40 грн сплаченого судового збору та 5\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас представник відповідача адвокат Поліковський Г. М. подав відзив на позовну заяву, який ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 17.12.2025 року залишено судом без розгляду у зв`язку з пропущенням строку, встановленого на його подання, та відсутністю підстав для його продовження. Суд установив такі обставини. 31.10.2021 року за допомогою вебсайту miloan.ua позичальник [PERSON] заповнив анкету-заяву на кредит № 4246197, у якій зазначив свої персональні дані, а також обрав бажані параметри кредитування у ТОВ «Мілоан». 31.10.2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором F43472 (час підпису 00:54 год) уклали договір про\~споживчий кредит\~№\~4246197 (п. п. 6.1, 6.2 договору). Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. У п. п. 1.2-1.6 договору його сторони погодили умови кредитування, а саме: суму (загальний розмір) кредиту 20 000,00 грн; строк кредитування 15 днів з 31.10.2021 року; термін (дату) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дату платежу) 15.11.2021 року; орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, і становить 20\~030,00 грн; процентну ставку за користування кредитом у розмірі 30,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.7 договору процентна ставка за цим договором фіксована. Разом з тим у п. 2.3 договору передбачено можливість пролонгації строку кредитування, що може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Згідно з п. 2.3.1.2 договору, який регулює пролонгацію на стандартних (базових) умовах, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилось до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. За змістом п. 2.3.2 договору кредитодавець передбачив, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної\~(их) обставин\~(и) щодо якої\~(их) невідомо настане вона\~(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» умов кредитного договору та надання [PERSON] кредиту у розмірі 20 000,00 грн до позовної заяви долучено копію платіжного доручення № 59954493 від 31.10.2021 року, зі змісту якого видно, що 31.10.2021 року ТОВ\~«Мілоан» здійснило переказ коштів у розмірі 20 000,00 грн на рахунок [PERSON] №\~ [NUMBER] . До кредитного договору також долучено копію графіку платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1) та копію паспорта споживчого кредиту (додаток № 2). Графіком платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1) передбачено, серед іншого, дату видачі кредиту 31.10.2021 року, дату платежу 15.11.2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 15, суму кредиту за договором 20\~000,00\~грн, проценти за користування кредитом 30,00 грн, загальну вартість кредиту 20\~030,00\~грн, Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №\~4246197 становить 80 030,00 грн, з яких 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 60\~030,00\~грн заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 01.11.2021 року до 14.01.2022 року включно. Як відомо із вказаного розрахунку заборгованості, у період з 01.11.2021 року до 15.11.2021 року (15\~днів) нараховано відсотки в сумі 30,00 грн (2,00 грн або 0,01 % в день), а в період з 16.11.2021 року до 14.01.2022 року 60\~000,00 грн (1 000,00 грн або 5 % в день). 25.04.2025 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) і ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 25042025, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1 вищевказаного договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній в додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування, передбачених розділом 3 цього договору. Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 25042025 від 25.04.2025 року ТОВ\~«Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4246197 від 31.10.2021 року на загальну суму 80 030,00 грн, з яких 20 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 60\~030,00 грн сума заборгованості за відсотками. Також до договору факторингу № 25042025 від 25.04.2025 року долучено копію платіжної інструкції про здійснення ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ТОВ «Мілоан» оплати за цим договором. На підтвердження надіслання [PERSON] досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості до позовної заяви долучено копію відповідного листа-претензії ТОВ «Діджи Фінанс» від 25.07.2025\~року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» слід задовольнити частково з огляду на таке. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.\~ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.\~1\~ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Установлено, що 31.10.2021 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір про споживчий кредит № 4246197, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 25042025 від 25.04.2025 року. За умовами вищевказаного кредитного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 20 000,00\~грн на строк 15 днів, а також встановлено плату за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % у день від залишку кредиту. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконав узяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Визначаючись із розміром заборгованості [PERSON] за кредитним договором №\~4246197 від 31.10.2021 року, суд звертає увагу на те, що право нараховувати\~передбачені договором\~відсотки припиняється\~після спливу\~визначеного договором\~строку кредитування\~чи у\~разі пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України.\~Схожий за\~змістом висновок\~викладений у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~28.03.2018\~року\~у справі\~№ 444/9519/12. Окрім того, суд зазначає, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (п. 6.28). На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту, кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. У пункті 1.3 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 15 днів від дати отримання кредиту 31.10.2021 року. Водночас, як видно з відомості ТОВ «Мілоан», останній нараховував відсотки і після погодженого строку кредитування з 16.11.2021 року по 14.01.2022 року,

Outcome: partial