Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У серпні 2025 року позивач, через представника [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, грошові кошти у розмірі 43553,00 грн. та 20000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього 63553,00 грн., а також судовий збір в розмірі 968,96 грн. і витрати на залучення експерта в розмірі 7500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є власником квартири [ADDRESS] в якій зареєстрована з 17.06.2011. Власником квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , право власності якої на квартиру зареєстровано 23.04.2013. Позивач згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 14.03.2017, серія 12 ААА № 267474, є особою з інвалідністю, якій надано третю групу інвалідності по слуху. Тобто має проблеми зі слухом та мовленням, а також вона є неписьменною, а тому самостійно захищати свої права та інтереси не в змозі, через що потребує сторонньої допомоги. Починаючи з 2021 року позивач потерпає від постійного залиття її квартири з вини власника вище розташованої квартири [ADDRESS] [PERSON] .. Перше залиття відбулося 19.12.2021, в результаті чого було повністю знищені меблі на кухні, штукатурка на стелі, стінах та підвіконнях, повністю відшарувалася та відпала разом зі шпалерами. Після цієї події позивач зверталася до КЖЕП ММР «Зоря» з проханням скласти акт про залиття. Одна через неписьменність та проблеми зі слухом та мовленням, всюди їй відмовляли у допомозі. Вона була повністю розчарована відношенням суспільства до людей з інвалідністю і тому вирішила самостійно відновити стан своєї квартири після залиття квартири з вини відповідачки. Позивачка була впевнена у тому, що після того, як вона відновить стан своєї квартири після залиття з вини Відповідачки, її проблеми закінчяться та моральний стан відновиться, однак залиття її квартири продовжуються дотепер і Відповідачка категорично відмовляється визнавати свою вину у затопленні квартири належної на праві власності позивачки, до себе в квартиру нікого не пускає, для огляду не надає. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України відповідачка виїхала за кордон, а у належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] поселила орендарів, які нікому двері не відкривають та для огляду не надають Лише після втручання у цю ситуацію соціальних органів, які надали для допомоги позивачці перекладача жестової мови, вдалося зобов`язати КЖЕП ММР «Зоря» на балансі якого знаходиться будинок [ADDRESS] , скласти Акт про залиття, який був складений 20.05.2025 року, із якого вбачається, що 19 травня 2025 року була обстежена належна на праві власності позивачки квартира [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] , що під час залиття постраждали стеля кухні і коридору та стіни коридору, а в результаті обстеженні квартири [ADDRESS] причину залиття не встановлено, так як 19.05.2025 року не було надано доступ у квартиру, власник відмовився надати доступ до житлового приміщення. Однак, раніше 15.04.2025 року був складений інший акт із якого вбачається, що було зафіксовано у квартирі [ADDRESS] затікання стелі та стін у передпокої, а у квартирі [ADDRESS] виявлено, що сушка для рушників перебуває у аварійному стані- на ній встановлено два хомути, що свідчить про її пошкодження та ймовірне протікання, а отже причиною залиття квартири [ADDRESS] є аварійний стан рушникосушарки у квартирі [ADDRESS] . 18.04.2025 знов таки за допомогою перекладача жестової мови позивачка звернулася до відділення поліції №2 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області з заявою про фіксацію факту затоплення її квартири [ADDRESS] сусідами з квартири [ADDRESS] , відповіді щодо перевірки даних фактів ще не отримано. Відповідно до адвокатського запиту КЖЕП ММР «Зоря» надало відповідь №119 від 29.07.2025, із якого вбачається, що позивачка зверталася до КЖЕП ММР «Зоря» стосовно залиття її квартири з вини відповідачки 6 разів, про що надано витяг з журналу аварійних викликів, в якому зафіксовані факти залиття квартири позивачки за вхідними №64 від 15.02.2021, №135 від 15.02.2023 року, №154 від 06.02.2025, №177 від 11.02.2025, №473 21.03.2025, №517 від 07.04.2025. Для визначення вартості матеріальних збитків завданого позивачці в результаті затоплення її квартири у ТОВ «Агентство землевпорядкування та оцінки» позивачкою були замовлені Звіти станом на 19.12.2021 та за фактом затоплення станом на 2025 рік, із якого вбачається, що за результатами відповідно до Висновку №31/Н/2025 від 27 червня 2025 року (реєстраційний № 000164) вартість матеріального збитку, завданого власнику однокімнатної квартири [ADDRESS] без урахування ПДВ складає: 35776,00 грн., а відповідно до Висновку №31/Н/2025 від 27 червня 2025 року (реєстраційний №000165) вартість матеріального збитку, завданого власнику однокімнатної квартири [ADDRESS] складає: 7777,00 грн., загальна вартість нанесених позивачці збитків склала 43553,00 грн. Крім того, позивачем сплачено вартість виготовлений Висновків експерта №31/Н/2025 за реєстраційними номерами:000164 та 000165 у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (квитанції додаються). Дані негативні речі з вини відповідачки створили позивачці дискомфорт проживання у квартирі, завдали страждань і негативних емоцій з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв`язку з наведеним, позивачці завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичайний спосіб її життя, та життя родини, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних із усуненням наслідків залиття. Розмір моральної шкоди за наслідками залиття квартири позивачка оцінює у 20000,00 грн. Посилаючись на наведені обставини, позивач через представника звернулася до суду за поновленням порушених відповідачем прав та законних інтересів. Ухвалою Інгульського районного\~суду міста\~Миколаєва від 01.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 07.10.2025 до участі у справі допущено в якості перекладача жестової мови Сімирякіна О.М. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У судове засідання, призначене на 03.12.2025, сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Царик Р.М. надала до суду заяву від 02.12.2025 про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Одночасно просила позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі повідомлялася про судове засідання, але направлена на її адресу реєстрації судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника про судове засідання. З урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.09.2025 за №№ 441652660, 441652716, сформованих на запит суду, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 11.06.2011; власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 23.04.2013. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади від 22.09.2022 місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано з адресою: [ADDRESS] з 17.06.2011. Згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 267474 від 14.03.2017 [PERSON] є особою з інвалідністю, якій надано третю групу інвалідності по слуху. Інвалідність встановлено безстроково. Із позову вбачається, що позивач неодноразово з 2021 року потерпала від затоплення ї квартири з вини власника квартири, що розташована на її квартирою та належить на праві власності відповідачу. Наведені обставини позивач підтвердила: - Актом про залиття квартири від 15.04.2025, складеного членами комісії майстра [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] , затвердженого директором КЖЕП ММР «Зоря» Гушовським О.Л., відповідно до якого в присутності мешканця [PERSON] здійснено огляд квартири [ADDRESS] в результаті якого виявлено затікання стелі та стіни в передпокої загальною площею 4 кв.м. Також комісією проведено візуальний огляд квартири [ADDRESS] . У ванній кімнаті цієї квартири виявлено, що сушилка для рушників перебуває в аварійному стані на ній встановлено два хомути, що свідчить про її пошкодження та ймовірне протікання. На підставі проведеного огляду комісія дійшла висновку, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є аварійний стан сушилки для рушників у квартирі [ADDRESS] ; - Актом про наслідки залиття житлового приміщення від 20.05.2025, складеного майстром [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , затвердженого директором КЖЕП ММР «Зоря» Гушовським О.Л., згідно якого на день обстеження та складання акту від 19.05.2025 комісія встановила, що під час залиття в квартирі [ADDRESS] постраждали стеля кухні і коридору та стіни коридору. В результаті обстеження квартири [ADDRESS] : причину затоплення не встановлено, так як 19.05.2025 не було надано доступ у квартиру, власник відмовився надати доступ до житлового приміщення. При візуальному огляді квартири [ADDRESS] встановлено, що внаслідок залиття пошкоджено: стеля коридору - 2 кв.м, стіна 3кв.м, при загальній площі 3,6 кв.м; стеля кухні 1 кв.м, при загальній площі 6,6 кв.м. Крім того, 18.04.2025 позивач [PERSON] звернулася ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою щодо фіксації факту затоплення її квартири [ADDRESS] сусідами з квартири [ADDRESS] . Доданим до позову відеозаписом позивач наглядно підтвердила наслідки залиття її квартири з квартири поверхом вище. Також після звернення до суду з позовом, позивач підтвердила чергове її затоплення, про що комісією в складі майстра [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] та позивача складено Акт про наслідки затоплення житлового приміщення від 23.09.2025, який затверджено директором КЖЕП ММР «Зоря» [PERSON] . Згідно цього акту зафіксовано, що 23.09.2025 о 16:35 год., комісією була обстежена квартира [ADDRESS] , на предмет затоплення з вищерозташованої квартири [ADDRESS] . На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі [ADDRESS] постраждали стеля кухні (S-6,6 кв.м.) та коридору (S-3,6 кв.м). Виявити причину залиття з вищерозташованої квартири [ADDRESS] неможливо, так як мешканці не надають доступ до житлового приміщення. 24.09.2025 [PERSON] звернулася по факту її затоплення із відповідною заявою до ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Із відповіді КЖЕП ММР «Зоря» від 17.10.2025 № 163, наданої на адвокатський запит, вбачається реєстрація звернення [PERSON] щодо залиття її квартири 23.09.2025 в журналі аварійних викликів. Також заначено, що у телефонному режимі майстер дільниці КЖЕП ММР «Зоря» не мала доступу до квартири [ADDRESS] та в телефонному режимі власник квартири заперечувала проти надання доступу до квартири для обстеження. При повторному звернені в телефонному режимі власник квартири [ADDRESS] повідомила, що водопостачання у квартирі перекрито. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку та Висновку ТОВ «Агентство землевпорядкування та оцінки» № 31/Н/2025 від 27.06.2025 ймовірна ринкова вартість матеріального збитку завданого власнику однокімнатної квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] , внаслідок затоплення квартири станом на 27.06.2025 складає 7777,00 грн., без урахування ПДВ. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку та Висновку ТОВ «Агентство землевпорядкування та оцінки» № 31/Н/2025 від 27.06.2025 ймовірна ринкова вартість матеріального збитку завданого власнику однокімнатної квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] , внаслідок затоплення квартири станом на 19.12.2021, складає 35776,00 грн., без урахування ПДВ. Отже звітами про незалежну оцінку вартості матеріального збитку та доданими до них висновками позивач підтвердила розмір завданого їй збитку внаслідок затоплення її квартири, що мало місце в 2021 та 2025 роках, складає 43553,00 грн. Також позивач додала до позову договірну ціну на ремонт її квартири складену в поточних цінах станом на 19.12.2021 та локальний кошторис на будівельні роботи. Оплату вартості наданих ТОВ «Агентство землевпорядкування та оцінки» послуг з оцінки вартості завданого збитку позивач підтвердила договором про надання послуг від 27.06.2025 та квитанцією вказаного підприємства до прибуткового касового ордеру № 101/2025 від 07.07.2025 про прийняття від [PERSON] коштів су розмірі 7500,00 грн. за оцінку збитків при залитті квартири. Правове обґрунтування та мотиви суду За змістом положень частини третьої\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Частинами першою, другою\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди та її розмір й причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з частин першої, третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга стаття 77 ЦПК України). Згідно наданих позивачем актів комісією проведено обстеження як квартири позивача із значенням пошкодження затопленням, так і квартири відповідача, що розташована поверхом вище, зазначенням причини затоплення. Підпис відповідача про ознайомлення з актом відсутній. Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. А статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Доказів того, що затоплення відбулося не з вини відповідача матеріали справи не містять. Враховуючи,\~що на\~ спірні\~правовідносини поширюється\~ призумція\~вини \~заподіювача шкоди,\~ а в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, відповідно вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку про заподіяння відповідачем шкоди позивачу внаслідок залиття її квартири. При цьому, відсутність в акті підпису відповідача не спростовує факту затоплення квартири з вини останньої. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. За такого, суд вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між шкодою заподіяною позивачу залиттям та неправомірними діями відповідача, які підлягають у неналежному утриманні і обслуговуванні приладу сушилки для рушників в ванній кімнаті, внаслідок чого позивачу заподіяно шкоду залиттям її квартири, а тому позовна вимога\~про відшкодування\~матеріальної шкоди\~підлягає задоволенню\~у \~розмірі підтвердженому\~позивачем,\~який нічим\~не спростований. При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Із позову вбачається, що позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичайний спосіб її життя, та життя родини, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних із усуненням наслідків залиття. Розмір моральної шкоди за наслідками залиття квартири позивач оцінила в 20000,00 грн. Згідно з положеннями\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта\~статті 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя\~статті 23 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин під час розгляду справи щодо складу цивільного правопорушення, за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, у тому числі й моральної, яка згідно викладеного у позові полягає в душевних стражданнях позивача через пошкодження з вини відповідача її майна, що призвело до зміни позивачу звичного способу життя та необхідності докладати зусилля для відновлення свого майна та порушених прав, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимого про відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, суд враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, яка має встановлену інвалідність третьої групи по слуху, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а тому з урахуванням вимоги розумності і справедливості вважає достатнім розміром відшкодування шкоди 5000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на залучення експерта. Згідно матеріалів справи позивач понесла витрати на оплату послуг експерта в розмірі 7500,00 грн., що підтверджується квитанцією ТОВ «Агентство землевпорядкування та оцінки» до прибуткового касового ордеру № 101/2025 від 07.07.2025 про оплату послуг з оцінки збитків при затопленні квартири. У зв`язку із задоволенням позову в частині стягнення матеріальних збитків в повному обсязі, тому на підставі частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на залучення експерта, підлягають стягнення з відповідача у розмірі 7500,00 грн. При зверненні позивач сплатила судовий збір в розмірі 968,96 грн., з урахуванням коефіцієнта 0,8, що відповідає частині третій статті 4 Закону України «Про судовий збір». Так як позов задоволено частково, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 740,18 грн. (968,96 х 76,39% ).

Outcome: partial