Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Кредитного договору (оферти) №10.07.2024-100000443 від 10.07.2024 відповідач отримала кредит у розмірі 12\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 (один) % за один день користування кредитом строком на 140 днів. Комісія за надання кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 2 400,00 грн, нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов Договору. Відповідачкою було проведено часткову сплату за кредитним договором, а саме: 25.07.2024 на суму 2\~907,29 грн; 08.10.2024 на суму 500,00 грн; та 15.10.2024 та на суму 500,00 грн. Позивач стверджує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 26.11.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 32 837,71 грн, яка складається з такого: 11 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14\~665,00 грн заборгованість за відсотками; 1\~412,71 грн - заборгованість за комісією; 5 760,00 грн - неустойка. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 32\~837,71 грн та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~від 01.05.2025\~відкрито провадження\~у справі.\~Постановлено здійснювати\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін,\~про що\~повідомлено сторони.\~Їм роз`яснено права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач була повідомленою про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8, ст. 128 ЦПК України. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін відповідач не подала. Відповідно до ч. 8\~ст.178ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.\~7, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 -\~інші види кредитування. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору №10.07.2024-100000443 від 10.07.2024 ТОВ «Споживчий центр» надало суду відомості щодо ідентифікації клієнта через систему Банк-ІД з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Згідно із Заявкою кредитного договору №10.07.2024-100000443 від 10.07.2024 відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №10.07.2024-100000443 від 10.07.2024, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані відповідачкою умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Відповідач у Заявці погодилася з тим, що способом її ідентифікації та верифікації є отримання позивачем ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Відповідач надала позивачу реквізити свого електронного платіжного засобу для надання їй коштів за договором 5168-74ХХ-ХХХХ-5969. Відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи вказаний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Відповідно до пунктів 6.5 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник зобов`язалася забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати фінансовий номер телефону, та/або платіжний засіб, та/або поточний рахунок, зазначений у кредитному договорі. Позичальник взяла на себе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного володіння, технічного перехоплення інформації тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної SIM-карти) та/або платіжного засобу. Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання фінансового номеру телефону та/або платіжного засобу несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності. Матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2024 у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, відповідності до умов Закону України «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та відповідачка строком на 140 днів уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі №10.07.2024-100000443 на суму 12\~000,00 грн зі сплатою відсотків в розмірі 1% за 1 день за фіксованою незмінюваною процентною ставкою. На підтвердження прийняття заяви на видачу кредиту позивач надісланв відповідачці підтвердження укладення договору на вищевказаних умовах. Цього ж дня вказана сума позики була перерахована відповідачу на її платіжну картку, указану нею у вищевказаній Заявці, що підтверджується відповідним платіжним документом, наявним у матеріалах справи. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріали справи свідчать про те, що Заявка кредитного договору №10.07.2024-100000443 від 10.07.2024, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), які є складовими Договору, а також Паспорт споживчого кредиту, були підписані відповідачем одноразовими ідентифікаторами, надісланими смс-повідомленнями на належний відповідачу фінансовий номер телефону [NUMBER] . Указані обставини відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 10.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №10.07.2024-100000443 в електронній формі, умови якого позивач виконав. Однак відповідач у передбачений договором строк, тобто до 26.11.2024, заборгованість не повернула. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). За пунктом 6.1 кредитного договору від 10.07.2024 №10.07.2024-100000443 позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредит, сплата процентів, комісіїу - до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У пункті 10.1. кредитного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер його телефону, вказаного при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість. Ця заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр», а саме стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором від 10.07.2024 №10.07.2024-100000443 на\~загальну суму\~27\~077,71 грн, яка складається з такого: 11\~000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14\~665,00 грн заборгованість за відсотками, 1\~412,71 грн - заборгованість за комісією. Стосовно стягнення заявленої позивачем неустойки у розмірі 5\~760,00 грн суд виснує таке. В Україні Указом Президента в №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває дотепер. Згідно із ч. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір між сторонами укладено 10.07.2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, тому заявлена позивачем вимога про стягнення неустойки задоволенню не підлягає. Отже, суд задовольняє позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 10.07.2024 №10.07.2024-100000443 у\~розмірі 27\~077,71 грн. Задовольняючи позов, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (82,46%), що дорівнює 1\~997,51 грн.

Outcome: partial