Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

24 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через свого представника адвоката Столітнього М.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 35195,89 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн, та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до електронного договору про надання споживчого кредиту від 25 січня 2024 року №1404063, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн строком на 359 днів з 25 січня 2024 року по 19 січня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,50% в день та зниженою процентною ставкою в розмірі 0,01% в день. 27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» було укладено договір факторингу №2762025, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1404063 від 25 січня 2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал». Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Покликаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали відповідачем [PERSON] отримано 03 грудня 2025 року. Станом на дату ухвалення судом рішення відзиву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2024 року між фінансовою установою ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 1404063 про надання споживчого кредиту від 25 січня 2024 року №1404063, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн строком на 359 днів з 25 січня 2024 року по 19 січня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,50% в день та зниженою процентною ставкою в розмірі 0,01% в день. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом Е801, 25.01.2024, 10:05:36 год [PERSON] . Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 25 січня 2024 року договір № 1404063 про надання коштів на умовах споживчого кредиту [PERSON] взяв на себе зобов`язання у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п.4.4.1 Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» було укладено договір факторингу №2762025, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1404063 від 25 січня 2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал». ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». У відповідності до умов договору факторингу ТОВ «Слон Кредит» за плату відступає для позивача право грошової вимоги строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників. На підставі акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 27 червня 2025 року Клієнт передав, а позивач прийняв Реєстр боржників. Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 27/06/2025 від 27 червня 2025 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 36995,89 грн, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу ? 3999,99 грн, заборгованість за процентами ? 30499,90 грн, штрафні санкції 696,00 грн. Погашено 5000,00 грн. Укладений 25 січня 2024 року договір № 1404063 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, а тому, позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі більшому ніж 1% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір з відповідачем укладено 24 січня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому, умова договорів щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,99% в день є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд приходить до висновку, що по зазначених договорах розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 24 січня 2024 року на 359 днів. Оскільки розмір кредиту становить 4000,00 грн, то 1 % в день становить 40,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 359 днів становить 14320 грн (40 х 359). З долучених до позовної заяви відомостей про щоденне нарахування та погашення кредиту вбачається, що [PERSON] в період користування кредитом погасив 0,01 грн тіла кредиту та проценти на суму 5000,00 грн. Згідно із ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. Разом з тим, у відповідності до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з [PERSON] неустойки в розмірі 696,00 грн до задоволення не підлягає. А тому, з урахування сплачених сум, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 12626,00 грн (4000,00+9320,00-696,00). Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем подано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, типовість позовних заяв характерних позивачу, критерії реальності адвокатських витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд доходить висновку, що із на користь позивача ТОВ «ФК» Фінстраст-Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що позов\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Капітал» задоволено частково на 35,88% (12626х100/35195,89), а тому, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати у розмірі 869,16 грн (35,88/100х2422,4).

Outcome: partial