Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 18.11.2025 до суду надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСТ БАНК», яка вмотивована тим, що 18 вересня 2022 року між [PERSON] та ПАТ «БАНК ВОСТОК» було укладено Заяву-Договір № S000062153 про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування за умовами якого відповідач акцептував публічну пропозицію банку та погодився на відкриття йому поточного рахунку № [NUMBER] з видачою платіжної карти MC World Debit у валюті гривня, зі встановленням тарифного пакету «Банк Власний Рахунок», а також на здійснення розрахунково-касового обслуговування рахунку. 16 вересня 2025 року ПАТ«БАНК ВОСТОК» змінило найменування на АТ «ВСТ БАНК. Згідно умов договору продукт «Банк Власний Рахунок/Програма кредитування «Кредитний ліміт до 100\~000 грн», сума кредитного ліміту 1,00 грн. строк кредитного ліміту до 365 календарних днів; процентна ставка 36,00 % річних (фіксована); максимальний ліміт 100000,00 грн. Станом на 28.10.2025 рік за договором у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 36 699,57 грн., яку просить стягнути з [PERSON] на свою користь, а також судові витрати. Процесуальні дії у справі. 28.11.2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього, однак конверт був повернутий на адресу суду поштовим відділенням зв`язку без вручення, з відміткою «адресат відсутній». У відповідності до положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~ днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України. Вказане твердження узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 24.03.2025 року у справі № 706/208/15-ц. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у\~відповідності до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Установлено, що 18 вересня 2022 року між [PERSON] та ПАТ «БАНК ВОСТОК» було укладено Заяву-Договір № S000062153 про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування за умовами якого відповідач акцептував публічну пропозицію банку та погодився на відкриття йому поточного рахунку № [NUMBER] з видачою платіжної карти MC World Debit у валюті гривня, зі встановленням тарифного пакету «Банк Власний Рахунок», а також на здійснення розрахунково-касового обслуговування рахунку (а.с. 9-14). 16 вересня 2025 року ПАТ«БАНК ВОСТОК» змінило найменування на АТ «ВСТ БАНК (а.с.28). Згідно умов договору продукт «Банк Власний Рахунок/Програма кредитування «Кредитний ліміт до 100\~000 грн», сума кредитного ліміту 1,00 грн. строк кредитного ліміту до 365 календарних днів; процентна ставка 36,00 % річних (фіксована); максимальний ліміт 100000,00 грн. Згідно п.3 Договору, а також згідно Паспорту кредиту та Тарифів процентна ставка на кредитну заборгованість протягом пільгового періоду становить 0,00001% річних, пільговий період до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за місяцем виникнення заборгованості, при умові погашення в повному обсязі до кінця строку дії пільгового періоду). В разі непогашення заборгованості за попередній місяць в повному обсязі упродовж другого місяця пільгового періоду, Клієнт зобов`язаний внести Обов`язковий мінімальний платіж не пізніше 17-00 останнього календарного дня місяця, що є наступним за місяцем виникнення заборгованості. Процентна ставка, що нараховується на кредитну заборгованість, не погашену в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості 3% на місяць / 36% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (наявності простроченої заборгованості) 6% на місяць / 72% річних; відповідальність за невиконання/ неналежне виконання Договору згідно Тарифів Банку (штрафні санкції за прострочення заборгованості за кредитом залежать від кількості днів прострочення): від 01 до 30 днів штраф у розмірі 50,00 гривень; від 31 до 180 днів штраф у розмірі 100,00 гривень. Штраф розраховується кожного першого числа місяця до погашення простроченої заборгованості; понад 181 день штраф у розмірі 100,00 гривень + 6% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно достатті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно достатті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до ст.\~629\~ЦК,\~України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ст.\~599\~ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, а тому станом на 28.10.2025 року за останнім рахується заборгованість в розмірі 36699,57 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за овердрафтом 30 000 грн, заборгованість за простроченими відсотками 6003,89 грн, заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість 695,68 грн (а.с.24-27). Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 36699,57 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved