Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10742,40грн та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що15.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №15.05.2024-100002768. Вказує, що відповідачці надано кредит в розмірі 20 000,00 гривень, строком на 98 дні. Відповідачкою на виконання умов договору проведена часткова оплата у сумі 24000,00 грн - 31.05.2024, 1931,82 29.06.2024, 5000,00 грн 01.08.2024, 1786,23 грн 01.08.2024. Однак, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на дату подачі позову, утворилася заборгованість в розмірі 10742,40 грн, з них: 6679,45 грн - тіло кредиту, 1262,95 грн -проценти, 2800,00 грн - неустойка. З метою захисту своїх майнових прав позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відзив на позовну заяву Сторона відповідача правом на надання відзиву на позов та надання пояснень у справі не скористалась. Процесуальні дії у справі Позивач через систему «Електронний суд» 03.07.2025 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою. Згідно з відповіддю з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 05.09.2025 № 1741105, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована: [ADDRESS] . У період з 07.08.2025 по 05.09.2025 головуюча суддя у справі перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою судді від 08.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці визначений п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позов. Копію ухвали суду надіслана за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Відповідно до Довідки АТ «Укрпошта» про причини повернення, поштове відправлення повернулось на адресу суду без вручення (з відміткою «за закінченням терміну зберігання»). Заяви, клопотання, відзив, поясненнявід сторони відповідача до суду не надходили. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, вимоги підтримує, позовні вимоги задовольнити. З урахуванням викладеного, зважаючи на завдання цивільного судочинства, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого позивач звернувся з позовом про відновлення його прав шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.05.2024 [PERSON] підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), яка складається з наступних електронних документів, які містять всі істотні умови: пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаному при його ідентифікації на сайті. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 3.1 Договору, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Згідно з п.3.2 Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.4.1, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4323-35XX-XXXX-0316. Сторони встановили, що проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються Кредитодавцем щоденно. Комісія нараховується у порядку, встановленому договором. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит. У разі дострокового повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує кредитодавцю проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). Відповідно до п. 10.1.,10.3. оферти цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Договір діє протягом одного року. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору у порядку, передбаченому законодавством. При цьому позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення. Згідно з п.10Акцепту (заявки до договору) день укладення даного Договору Позичальнику відкривається Кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: Сума кредиту, яка визначена у розділі І даного Договору, є одночасно і 1-им Траншем, з якого складається Сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного Договору. В подальшому Кредитодавець протягом строку дії цього Договору має право повідомити Позичальника в усній та/або письмовій (паперовій або електронній) формі про наявність у нього можливості збільшити Суму Кредиту, що надається Позичальнику за цим Договором. У випадку отримання вказаного повідомлення від Кредитодавця та у разі виникнення у Позичальника наміру збільшити Суму Кредиту за даним Договором Позичальник ініціює укладення Додаткового Договору шляхом особистого звернення у підрозділ Кредитодавця або шляхом вчинення необхідних дій в Особистому кабінеті на сайті/в мобільному застосунку Кредитодавця. Після узгодження Сторонами зміни умов Договору, пов`язаних зі збільшенням Суми Кредиту, сторони укладають Додатковий Договір, у якому викладають змінені умови Договору. Додатковий договір може бути укладений Сторонами в письмовій паперовій або в письмовій електронній формах з дотриманням вимог чинного законодавства. Черговий Транш (частина Суми Кредиту) надається Кредитодавцем Позичальнику відповідно до укладеного Сторонами Додаткового Договору. Сума Кредиту складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). Позичальник інформується про зміни в умовах надання фінансової послуги шляхом викладення зазначених змін у вказаному Додатковому Договорі та надання його примірника Позичальнику особисто в паперовій формі у підрозділі Кредитодавця (у випадку укладення Додаткового Договору в паперовій формі) або надіслання його примірника Позичальнику в Особистому кабінеті та/або на електронну адресу, вказану Позичальником (у випадку укладення Додаткового Договору в електронній формі) з дотриманням умов чинного законодавства. Також Кредитодавець інформує Позичальника про зміну суми (ліміту) кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет Позичальника на вебсайті Кредитодавця, який є створеним на момент укладення даного кредитного договору або створюється Позичальнику при укладенні ним даного договору, та є обраним за згодою з Позичальником каналом для комунікації для відправлення повідомлень про зміну суми (ліміту) кредиту. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 31065,03%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 43199,46грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 23199,46грн. Також установлено, що відповідачка підписала заявку кредитного договору №15.05.2024-1000002768від 15.05.2024 (кредитної лінії) одноразовим ідентифікатором Е651, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 15.05.2024, сума кредиту - 20 000 грн, строк на який надається кредит - 98 днів з дати його надання, дата повернення виплати кредиту 20.08.2024, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до п.6 договору денна процентна ставка 1,18%. Згідно з п. 7.6 Договору, у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом Пунктом 13Договору (заявки до нього) передбачено неустойку: 200,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.05.2024-100002768(кредитної лінії) умови кредитування аналогічні тим, які викладені у Пропозиції, акцепт також підписаний одноразовим ідентифікатором Е651. Згідно з копією паспорта споживчого кредиту, відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 20 000 грн, зокрема, типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Паспорт споживчого кредиту також підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Е651. Згідно з квитанцією LIQPAY, відповідно до якої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» 215.05.2024 о 22:49 годині здійснило операцію (IDоперації2462627262) з перерахування на картку [NUMBER] грошових коштів у розмірі 20\~000,00 грн з призначенням переказу «Видача за договором кредиту №15.05.2024-100002768». Крім того, до матеріалів справи долучено візуальну форму послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника) щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитний договір №15.05.2024-100002768 від 15.05.2024. Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №15.05.2024-100002768від 15.05.2024, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає10742,40 грн: 6679,45 грн\~\~- основний борг; 1262,95грн - проценти;2800,00 грн - неустойка. Мотиви суду та застосування норм права Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та Заявка, яка є частиною кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Таким чином, судом встановлено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договору на таких умовах. Як встановлено при розгляді справи, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі 20\~000,00 грн, що встановлено договором. Успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта, підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією LIQPAY АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 15.05.2024 З огляду на інформацію, зазначену в розрахунку заборгованості за договором №15.05.2024-100002768від 15.05.2024, проценти по кредиту нараховані в межах строку кредитування, за період з 15.05.2024 по 20.08.2024, та у розмірі, що передбачено умовами договору. Заборгованість за договором всього становить 10742,40 грн, з них: 6679,45 грн - тіло кредиту, 1262,95 грн -проценти, 2800,00 грн - неустойка. При цьому, як зазначає сам позивач, при розрахунку враховано, що відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату:31.05.2024 на суму 24000,00 грн, 29.06.2024 на суму 1931,82, 01.08.2024 у розмірі 5000,00 грн та 786,23 грн. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним вище договором належним чином в повному обсязі не виконала, тому на думку суду, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає фактично отримана та не повернута сума основного боргу в розмірі 6679,45грн. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до умов договору та заявки кредитного договору, позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку кредитування та у розмірі, передбаченому умовами договору, що й відображено в розрахунку заборгованості.\~Водночас доказів, які б спростовували неправильність долученого позивачем розрахунку, відповідачем не надано, а тому проценти в розмірі 1262,95 грн нараховані правомірно та підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки в розмірі 2800,00 грн суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі№910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного позову та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість в розмірі 7942,10 грн, з яких6 679,45грн - за тілом кредиту, 1 262,65 грн - заборгованості за процентами. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог на 73,93% (7942,10х100/10742,40), з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі1790,90 грн (2422,40х73,93%).

Outcome: partial