Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

28.08.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом, в якій позивач просить суд визнати виконавчий напис № 6263 від 19.02.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 17 967,75 грн, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.М., таким, що не підлягає виконанню. Окрім того позивач просить стягнути на його користь з ТОВ «ФК «Аланд» стягнуті за вказаним виконавчим написом нотаріуса грошові кошти у сумі 21 431,83 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в липні 2025 року банківський рахунок позивача було заблоковано, а грошові кошти списано. Після цього позивач дізнався, що арешт здійснено приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим Юрієм Дмитровичем в межах виконавчого провадження № 62199064. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 6263, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 17 967,75 грн. Оскільки жодних договорів позивач із відповідачем не укладав, [PERSON] 03.08.2025 звернувся до нього з письмовою заявою на офіційну електронну адресу з проханням надати документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження № 62199064, а саме: кредитний договір, договір відступлення права вимоги, виконавчий напис нотаріуса та інші наявні документи (копія заяви з доказами відправлення додається), на що відповідач відповіді не надав. 15.08.2025, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач отримав копію виконавчого напису № 6263, зі змісту якого вбачається, що відповідач уклав із ПАТ «Дельта Банк» договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019, за яким ТОВ «ФК «Аланд» стало новим кредитором за кредитним договором № 002-20531-170713 від 17.07.2013. Вказаний кредитний договір був укладений в простій письмовій формі, як і договір відступлення прав вимоги. При цьому у виконавчому написі відсутні відомості про нотаріальне посвідчення зазначених договорів. Правових підстав для вчинення вказаного виконавчого напису не існувало, а тому такий напис не підлягає виконанню. Позивач зазначає у позовній заяві, що 28.01.2021 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направили за місцем роботи позивача - до Харківського професійного ліцею залізничного транспорту. З березня 2021 року по березень 2022 року з заробітної плати [PERSON] було утримані грошові коштів у розмірі 12 758,94 грн, що підтверджується довідкою з місця роботи. 11.07.2025 приватним виконавцем Пашковим Ю.Д. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти на банківському рахунку позивача у розмірі 9557,59 грн. У подальшому з рахунку позивача було стягнуто 8672,89 грн. Оскільки виконавчий напис № 6263 є таким, що не підлягає виконанню, вказана грошова сума була стягнута безпідставно. Отже правова підстава, з якої відповідач отримав грошові кошти у розмірі 21 431,83 грн відпала, а тому ці кошти підлягають поверненню позивачу. Також позивачем разом із позовною заявою подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив витребувати у ТОВ «ФК «Аланд» кредитний договір № 002-20531-170713 від 17.07.2013, договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019, вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у ТОВ «ФК «Аланд» кредитний договір № 002-20531-170713 від 17.07.2013, договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, третім особам надано строк для надання пояснень щодо позову. 16.09.2025 до суду від представника ТОВ «ФК «Аланд» Пилипенка А. надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що у ТОВ «ФК Аланд» відсутні документи, копії документів, які витребувано судом, з огляду на те, що такі документи разом із виконавчим написом нотаріуса було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю, копії виконавчого напису та кредитного договору не виготовлялись. Ухвалою суду від 22.09.2025 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. письмові докази, а саме: оригінал або належним чином засвідчену копію кредитного договору № 002-20531-170713 від 17.07.2013, на підставі якого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. видано виконавчий напис № 6263 від 19.02.2020 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 17967,75 грн; оригінал або належним чином засвідчену копію договору відступлення прав вимоги № 0210/2019-КА від 02.10.2019; оригінал або належним чином засвідчену копію вимоги про усунення порушень за кредитним договором. 03.10.2025 до суду від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. надійшла копія кредитного договору № 002-20531-170713 від 17.07.2013. Одночасно приватний виконавець повідомив суд про те, що у матеріалах виконавчого провадження № 62199064, відкритого на підставі виконавчого напису № 6263 від 19.02.2020, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., із переліку письмових доказів, наведеного в ухвалі суду про витребування доказів, наявний лише вказаний договір. Ухвалою суду від 30.10.2025 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. відомості по виконавчому провадженню № 62199064, відкритому на виконання виконавчого напису нотаріуса № 6263 від 19.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 17 967,75 грн, щодо сум, які були стягнуті з [PERSON] в рамках вказаного виконавчого провадження із зазначенням складових такої суми (сума боргу, яка стягнута на користь стягувача, виконавчий збір, винагорода приватного виконавця тощо). 12.11.2025 до суду від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. надійшов лист № 23\~464 від 12.11.2025, в якому останній зазначає, що в межах виконавчого провадження №62199064 з боржника [PERSON] стягнуто 19\~338,83 грн, з яких: стягнуто на користь стягувача ТОВ ФК «Аланд» 17163,50 грн; повернуто авансовий внесок стягувачу ТОВ ФК «Аланд» у розмірі 300 грн; основна винагорода приватного виконавця у розмірі 1716,33 грн; витрати виконавчого провадження у розмірі 159 грн. 21.11.2025 до суду від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вказує, що кредитний договір № 002-20531-170713 від 17.07.2013 укладений у простій письмовій формі. Водночас згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів стягнення може відбуватися за договорами, що були нотаріально посвідчені. Також позивач зазначає, що повідомлення приватного виконавця Пашкова Ю.Д. про те, що загальна сума стягнутого у виконавчому провадженні становить 19\~338,83 грн, сформоване виключно на підставі інформації, доступної в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, однак такі відомості не можуть вважатися вичерпним і достовірним джерелом доказів з огляду на те, що документи в АСВП по виконавчому провадженню № 62199064 не містять усієї інформації, яка наявна в письмових матеріалах виконавчого провадження, зокрема в такій системі відсутні як кредитний договір, виконавчий напису нотаріуса № 6263, так і заява на примусове виконання стягувача. Крім того приватний виконавець Пашков Ю.Д. здійснює виконавче провадження № 62199064 з липня 2025 року. Матеріали виконавчого провадження були передані останньому від приватного виконавця Петренка Д.О., який був призначений тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця Попляка В.В., що підтверджується інформацією про виконавче провадження. З огляду на зміну виконавців, передачу матеріалів та технічні особливості оновлення АСВП існує об`єктивна вірогідність, що частина документів могла бути не відображена у системі, а тому інформація, наведена приватним виконавцем на підставі АСВП не є повною та достатньою для прийняття рішення у справі, оскільки не відображає фактичного і повного змісту матеріалів виконавчого провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надходило. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Третіми особами - приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С.\~та приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Харківської\~області Пашковим\~Ю.Д. - також не надано пояснень з приводу заявлених [PERSON] позовних вимог. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту копії виконавчого напису № 6263 від 19.02.2022, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вбачається, що нотаріусом запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 002-20531-170713 від 17.07.2013, укладеним ним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Аланд» на підставі договору відступлення права вимоги № 02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019, на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 002-20531-170713 від 17.07.2013, за період з 23.06.2018 по 12.11.2019, в загальному розмірі 17767,75 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9997,75 грн; простроченої заборгованості за процентами у сумі 7770 грн. Також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача ТОВ «ФК «Аланд» плату у розмірі 200 грн. Як на підставу вчинення вказаних виконавчих написів нотаріус послався на ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172. Приватним виконавцем виконавчого округу\~Харківської області\~Пашковим Ю.Д. на\~вимогу суду\~наданокопію заяви № 002-20531-170713 від 17.07.2013, підписану Мурованим І.А. та представником ПАТ «Дельта Банк», про оферту на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки платіжної системи та встановлення ліміту кредитної лінії. Копії договору про відступлення права вимоги № 0210/2019-КА від 02.10.2019 та вимоги про усунення порушень за кредитним договором ані відповідачем, ані третьою особою на вимогу суду не надано. Доказів нотаріального посвідчення вказаного договору у формі оферти на укладення угоди матеріали справи не містять, відповідачем та третіми особами не надано. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 28.05.2020 відкрито виконавче провадження № 62199064 з примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» суми боргу у розмірі 17967,75 грн за виконавчим написом № 6263 від 19.02.2020, а також винагороди приватного виконавця у розмірі 1796,78 грн. Згідно з інформацією про виконавче провадження № 62199064 з автоматизованої системи виконавчих проваджень 12.06.2024 вказане виконавче провадження (виконавчий документ) передано для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Д.О., який був визначений тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця Попляка В.В. 11.07.2025 виконавче провадження № 62199064 (виконавчий документ) прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Пашковим Ю.Д. на підставі рішення стягувача. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 абз. 1 ст.\~34\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.\~87\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.\~88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Отже нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Між тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. З огляду на викладене, на сьогоднішній день, як і станом на 19.02.2020 дату вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису нотаріуса, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Не зважаючи на це, приватний нотаріус Хара Н.С. вчинила виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Окрім того, як вже зазначено судом, безспірність заборгованості це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014). Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18, провадження № 61-46254св18). Доказів подання відповідачем приватному нотаріусу документів, які би свідчили про безспірність вимог, суду не надано. Водночас, відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного суду у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відомостей, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, враховуючи заперечення позивачем такої заборгованості, суду не надано. З огляду на те, що кредитний договір, на підставі якого приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався, а також враховуючи відсутність підтверджень про безспірність заявлених стягувачем вимог, суд доходить висновку, що позов у частині визнання виконавчого напису нотаріуса № 6263 від 19.02.2020 підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача стягнутих з позивача грошових коштів за виконавчим написом № 6263 від 19.02.2020, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Отже за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19. Як встановлено судом, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 28.05.2020 відкрито виконавче провадження № 62199064 з примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» суми боргу у розмірі 17967,75 грн за виконавчим написом № 6263 від 19.02.2020, а також винагороди приватного виконавця у розмірі 1796,78 грн. Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.01.2021 у рамках виконавчого провадження № 62199064 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. при примусовому виконання виконавчого напису № 6263 від 19.02.2020 постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] та здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків суми боргу у розмірі 20164,53 грн, яка складається з: витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400 грн, суми боргу за виконавчим документом у розмірі 17967,75 грн, винагороди приватного виконавця у розмірі 1796,78 грн. Згідно з копією довідки № 191 від 20.08.2025, підписаної директором та головним бухгалтером Харківського професійного ліцею залізничного транспорту, у період з березня 2021 року по березень 2022 року здійснено утримання та перерахування із заробітної плати [PERSON] заборгованості відповідно до постанови у виконавчому провадженні № 62199064 від 28.01.2021 у загальній сумі 12758,94 грн. 11.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим Ю.Д. винесено постанову про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження № 62199064 при примусовому виконанні виконавчого напису № 6263 від 19.02.2020, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку [PERSON] в АТ «ПУМБ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 9557,59 грн. Згідно з копіями довідок про операції № 11383120069 від 15.07.2025, № 11435243119 від 25.07.2025, № 11477189279 від 04.08.2025, № 11579109814 від 26.08.2025, виданих АТ «ПУМБ», з рахунку № [NUMBER] , належного [PERSON] на рахунок [NUMBER] , належний [PERSON] перераховано грошові кошти у загальній сумі 8672,89 грн, призначення платежів: стягнення за ВП № 62199064 з виконання виконавчого документу за виконавчим написом № 6263 від 19.02.2020. З листа-відповіді приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. від 12.11.2025 (вих. № 23 464) вбачається, що відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень по виконавчому провадженню № 62199064 з боржника [PERSON] всього стягнуто 19\~338,83 грн, з яких: на користь стягувача ТОВ «ФК «Аланд» стягнуто 17\~163,50 грн; повернуто стягувачу ТОВ «ФК «Аланд» авансовий внесок у розмірі 300 грн; основна винагорода приватного виконавця у розмірі 1716,33 грн; витрати виконавчого провадження у розмірі 159 грн. Оскільки судом виконавчий напис нотаріуса № 6263 від 19.02.2020 визнається таким, що не підлягає виконанню, кошти, які були стягнуті з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК «Аланд» на підставі такого виконавчого напису в рамках виконавчого провадження № 62199064, стягнення яких з позивача на користь відповідача підтверджено належними та достовірними доказами, підлягають поверненню позивачу\~як безпідставно набуті відповідно до статті 1212\~ЦК України, а саме: у розмірі 17463,50 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача коштів у рамках виконавчого провадження в іншій частині суд зазначає таке. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження»\~встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому\~статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Частиною 7\~ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»\~визначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Здійснення особою захисту порушеного права шляхом застосування кондикційного позову можливе лише за умови наявності підстав, передбачених\~ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача відповідне майно (у тому числі грошові кошти). При цьому, для правильного застосування\~ст.1212 ЦК України\~необхідно установити факт абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Аналіз положень\~Закону України «Про виконавче провадження»\~свідчить про те, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, зазначених у\~статті 3 цього Закону, яке розпочинає, зокрема, за заявою стягувача. У разі виконання рішень приватним виконавцем виконавчий збір не стягується. Натомість\~за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода. Водночас аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють діяльність приватних виконавців, і\~статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»\~вказує на те, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та\~стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 3 березня 2020 року у справі № 260/801/19, від 10 вересня 2020 року у справі № 120/1417/20-а, від 28 жовтня 2020 року у справі № 640/13697/19. Одночасно з цим, основна винагорода приватного виконавця і виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча й виступають формами винагороди виконавців, проте не є однаковими поняттями. Згідно з приписами\~статті 45 Закону України «Про виконавче провадження»\~спільним для цих форм винагороди є лише порядок стягнення. Що стосується підстав виникнення у приватного виконавця права на основну винагороду та розміру цієї винагороди, такі питання регулюється окремими правовими нормами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 640/13434/19, від 26 серпня 2021 року у справі № 380/6503/20. Крім цього, аналіз статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» свідчить про те, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди і винесення постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження\~є обов`язком приватного виконавця. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 січня 2021 року у справі №160/5321/20, від 27 квітня 2021 року у справі №580/3444/20, від 3 червня 2021 року у справі №640/17286/20, від 26 серпня 2021 року у справі №380/6503/20. Стягнення з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д. грошових коштів у сумі 1875,33 грн (витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця), пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа та відповідає нормам ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого виконавець виконує обов`язки, покладені на нього\~Законом України «Про виконавче провадження». Вирішуючи спір, суд враховує, що при виконанні професійних обов`язків, визначених законодавством України, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. не мав передумов для звільнення позивача від сплати витрат виконавчого провадження. При цьому суду не надано підтверджень, що будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження позивачем оскаржувались та були визнані незаконними. Також суд\~зазначає,\~що з\~наявної у\~матеріалах справи\~копії довідки\~№ 191\~від 20.08.2025,\~підписаної директором\~та головним\~бухгалтером Харківського\~професійного ліцею\~залізничного транспорту,\~про здійснення\~утримання та\~перерахування із\~заробітної плати\~ [PERSON] \~у період\~з березня\~2021\~року по\~березень 2022\~року заборгованості\~по постанові\~у виконавчому\~провадження №\~62199064\~від 28.01.2021\~у загальній\~сумі 12758,94\~грн,\~а також\~довідок,\~виданих АТ\~«ПУМБ»,\~про перерахування\~грошових коштів\~з рахунку,\~належного [PERSON] ,\~на рахунок,\~належний приватному\~виконавцю виконавчого\~округу Харківської\~області Пашкову Ю.Д., неможливо встановити, які суми стягувались з [PERSON] в рамках виконавчого провадження № 62199064 саме на користь відповідача ТОВ «ФК «Аланд», до якого позивачем пред`явлено вимогу про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Водночас відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ «ФК «Аланд» на користь позивача [PERSON] грошових коштів у сумі 3968,33 грн не підлягають задоволенню. Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме: у частині визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, та в частині стягнення з відповідача ТОВ «ФК «Аланд», безпідставно набутих останнім коштів, які були стягнуті з позивача як відшкодування боргу за кредитним договором на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у загальній сумі 3028 грн, з яких: 1211,20 грн за вимогу немайнового характеру, 1211,20 грн за вимогу майнового характеру та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову. На підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Аланд» підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2467,21 грн (81,48 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial