Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

АТ\~"СЕНС\~БАНК" заявлено позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований\~тим,\~що 16.02.2022 між\~АТ "Альфа-Банк",\~назву якого\~12.08.2022\~змінено на\~АТ "СЕНС\~БАНК" та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, які зобов`язалася повернути, а також сплатити проценти. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та допустила заборгованість у загальному розмірі 37236,02 грн, які позивач просить стягнути разом із судовими витратами в розмірі з яких: 2422,40 грн - судовий збір. Ухвалою суду від 05.11.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 16.02.2022 між АТ "Альфа\~Банк",\~правонаступником якого\~є позивач, та відповідачем укладено договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Договір) за умовами якого відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 22880.00 грн з фіксованою процентною ставкою - 18,99% річних (а.с. 30-31). Згідно наданої позивачем виписки (а.с. 8-22), а також розрахунку заборгованості (а.с. 36) заборгованість відповідача за Договором становить 37236,02 грн, з яких: 21133,64 грн - прострочене тіло кредиту; 16103,38 грн - відсотки за користування кредитом, однак п.2 Договору строк позики становить 12 місяців: з 16.02.2022 по 16.02.2023 року. Таким чином умовами Договору чітко встановлено строк кредитування. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.ст. 1048, 1054 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). В судовому засіданні доведено укладення між сторонами кредитного договору та користування відповідачем кредитними коштами, що надані позивачем. Проте, відповідач умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається з тіла кредиту, відсотків та комісії. Наданий позивачем розрахунок відповідачка не спростувала, доказів погашення боргу не надала. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість по тілу кредиту в сумі 21133,64 грн та комісії в сумі 10696,40 грн. Що стосується відсотків, то суд зазначає таке. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу строку кредитування права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 зроблено наступний висновок: «проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування сужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов?язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв?язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». Таким чином, нарахування відсотків за межами строку дії договору не відповідає вимогам законодавства. З урахуванням наведеного , з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за відсотками в межах дії договору в розмірі 3408,78 грн. Отже, позовні вимоги АТ "СЕНС БАНК" підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial