Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення розміру частки у спільному майні та визнання права власності. Ухвалою суду від 27.08.2025 р. об`єднано із первинним позовом озустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, визнання права власності. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області. Після смерті [PERSON] за заявою позивача була зареєстрована спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79994763 від 06.02.2025 року. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. До складу спадщини після смерті батька входить: 11/25 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065 розміщена за адресою: [ADDRESS] . 11.03.2025 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/25 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після вивчення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, наданих на оформлення спадкових прав після смерті батька, нотаріусом листом за № 25/01-16 від 11.03.2025 року було йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спадкового майна, а саме: на частку земельної ділянки після смерті [PERSON] , оскільки не визначено його частку у спільному сумісному майні. Цим же листом було рекомендовано звернутись до суду для визначення частки [PERSON] у спільному сумісному майні. Позивач просить суд винести рішення яким: визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065, розміщена за адресою: [ADDRESS] , становила 11/25 її частину; визнати за ним право власності на 11/25 часток земельної ділянки призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. В суді представник позивача вимоги відповідача по зустрічному позову визнав в повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення. Відповідач в суді в підготовчому засіданні вимоги позивача визнала в повному обсязі. Відповідач звернулася до суду із зустрічним позовом до позивача про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, визнання права власності. В обгрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] вказала, що відповідно до договору дарування від 23.04.1997р.їй належить на праві власності 14/25 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інші 11/25 частки у даному домоволодінні належало [PERSON] , який помер [INFO] в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область. Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав його син - [PERSON] на ім`я якого було видано свідоцтво про право спадщину за законом від 11.03.2025 р., відповідно до якого відповідачу на праві власності належить 11/25 частки у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення сесії Кам`янець-Подільської міської ради №44 від 23.12.2008 року, співвласниками земельної ділянки призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , являється вона та [PERSON] . Частки між нами як між співвласниками не визначені. При зверненні відповідача до нотаріуса щодо з оформлення спадкових прав після смерті його батька - [PERSON] , нотаріусом відповідачу листом від 11.03.2025 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спадкового майна, а саме: на частку земельної ділянки після смерті [PERSON] , оскільки не визначено його частку у спільному сумісному майні. Цим же листом відповідачу було рекомендовано звернутись до суду для визначення частки [PERSON] у спільному сумісному майні. Оскільки зазначена земельна ділянка зареєстрована як спільна сумісна власність без визначення кожному ідеальних часток, вважає за необхідне в судовому порядку визначити ідеальні частки кожного з них у праві власності на вищевказану земельну ділянку, що й стало підставою для звернення до суду із зустрічною позовною заявою. Оскільки у даному домоволодінні їй на праві власності належить 14/25 частки, то і на праві власності їй повинна бути визначена 14/25 частка земельної ділянки, а відповідачу відповідно в порядку спадкування належить на праві власності частка - 11/25. Відповідач просить суд винести рішення яким: припинити спільну сумісну власність та встановити спільну часткову власність на земельну ділянку з кадастровим номером 6810400000:07:003:0065, площею 0.0588 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , визначивши частки співвласників пропоційно їх часткам у праві власності на домоволодіння, а саме: частка [PERSON] становить 14/25, частка [PERSON] - 11/25 частки; визнати за нею право власності на 14/25 частки земельної ділянки призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] . В суді відповідач свій уточнений позов підтримала, просить його задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області помер батько позивача [PERSON] . За заявою позивача до майна померлого [INFO] [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу спадкова справа № 05/2025, що підтверджується копією витребуваної судом в порядку ч.7 ст.81 ЦПК України спадкової справи. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] крім позивача не має. 11.03.2025 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/25 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього [PERSON] належало на праві спільної власності частка в земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065 розміщена за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.13). Іншим співвласником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] - відповідач по справі. Нотаріусом листом за № 25/01-16 від 11.03.2025 р. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спадкового майна, а саме: на частку земельної ділянки після смерті [PERSON] , оскільки не визначено його частку у спільному сумісному майні. Цим же листом було рекомендовано звернутись до суду для визначення частки [PERSON] у спільному сумісному майні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч.1 ст. 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути серед інших визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України(в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц , від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18. За вказаних обставин, незважаючи на визнання їх відповідачем, вимога позивача про визнання за померлим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , частку в розмірі 11/25 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0588 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065 за адресою: [ADDRESS] - задоволенню не підлягає. В той же час, враховуючи надані суду позивачем та його представником докази, що позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті [INFO] батька, в т.ч. на його часту в спільній із [PERSON] земельній ділянці, частка [PERSON] в житловому будинку складала 11/25, враховуючи визнання відповідачем позову, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання за ним в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , право власності на 11/25 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0588 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065 за адресою: [ADDRESS] , підлягає до задоволення. З наданих [PERSON] копій правовстановлюючих документів видно, що вона є власником 14/25 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 23.04.1997р., посвідченого Шевчик Н.М., зав.Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-1816. Власником іншої частини будинку - 11/25 є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2025 р.(а.с.10). Як зазначено вище, [PERSON] та батьку відповідача по зустрічному позову [PERSON] належала на праві спільної власності земельна ділянка загальною площею 0,0588 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6810400000:07:003:0065 за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку із прийняттям [PERSON] спадщини після смерті батька судом визнано за ним право власності на частку зазначеної земельної ділянки пропорційно його частки в нерухомому майні. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено ст. 357 ЦК України. Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна. що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають відомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають и передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. Відповідно до положень ч.1 ст.89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із п. «г» ч.1 статті 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Враховуючи, що судом визнано право власності за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька на 11/25 часток спірної земельної ділянки, позивач [PERSON] як співвласник спірної земельної ділянки має право на 14/25 часток зазначеної ділянки відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, як співвласник майна вона має право на припинення спільної сумісної власності на земельну ділянку, її вимоги визнано в суді представником відповідача, а тому зустрічний позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial