Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач через свого представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 17.10.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 6323524, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 30.10.2022 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору, 17.10.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №89- МЛ від 30.01.2023 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 6323524 від 17.10.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 19975 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023 р. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 14475 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить 500 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 6323524 від 17.10.2022 року, в сумі: 19975 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 05.08.2024 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2024 року по справі №161/13973/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 6323524 від 17.10.2022 року в сумі: 19 975 гривень, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 коп. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 25 серпня 2025 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2024 скасовано, а справу призначено до розгляду. 10.12.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки відповідачналежним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 17.10.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 6323524, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с.8-13). П. 7.1. Кредитного договору № 6323524 від 17.10.2022 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 5000,00 грн у валюті: Українські гривні. Кредит надавався строком на 103 днів з 17.10.2022. Згідно п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) до 30.10.2022. Згідно з п.1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Пунктом 1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 975,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору (пп 2.4.1). Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.15). Укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від ТОВ Мілоан (а.с.17). Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору підтверджує Анкета заява на кредит №6323524 Позичальника від 17.10.2022 року, що заповнена Відповідачем (а.с.15-16). Відповідно до додатка № 1 до кредитного договору №6323524 від 17.10.2022 «Графік платежі» заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 28.01.2023 в розмірі 19 975,00 грн з яких: 5000 грн - кредит, 14475,00 грн - проценти, 500 грн - комісія за надання кредиту (а.с.13). На виконання умов укладеного договору, 17.10.2022 ТОВ «Мілоан» було перераховано [PERSON] на його банківську картку 5000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №84959303 від 17.10.2022, призначення платежу: «кошти згідно договору 6323524». Крім того, даними АТ КБ «ПриватБанк», наданими на виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме в листі №20.1.0.0.0/7-251203/25296-БТ від 03.12.2025 вказано, що на ім?я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та повідомлено, що по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 5000 грн від 17.10.2022. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №89- МЛ від 30.01.2023 (а.с.19-23). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 6323524 від 17.10.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (а.с.23). Із витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023, платіжного доручення №84959303 від 17.10.2022, акта приймання-передачі Реєстру боржників вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6323524 на загальну суму 199745,00 грн. Згідно із наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором № 6323524 від 17.10.2022 заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 26.04.2024 складає 19 975,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн, прострочена заборгованість за відсотками 14 475,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22284810/14 від 18.04.2024 р. (а.с.25). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаними кредитами, суду не надано. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Мілоан», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, її паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору кредитної лінії за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення, чи оскарження кредитного договору, чи власного розрахунку заборгованості відповідач до суду не надав, чим не спростував доказів наданих позивачем. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним Договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять 19 975,00 грн. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved