Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] , що мало місце 20.06.2023 року, діти продовжили проживати разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається підготовкою до самостійного життя, а також ухиляється від сплати аліментів на їх утримання, що призвело до значної заборгованості по аліментах. Позивачка у 2023 році зареєструвала шлюб із [PERSON] , який матеріально утримує дітей. Зважаючи на вказані обставини, які, на думку позивачки, являються підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, просила суд задоволити позов та стягнути з останнього судові витрати. Ухвалою судді від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області. Вирішено питання про витребування у органу опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області висновок щодо розв`язання вказаного спору. Ухвалою суду від 06.08.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті із викликом сторін. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала, наполягаючи на позбавленні відповідача батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей з підстав зазначених у позовній заяві, стверджуючи, що таке буде відповідати інтересам останніх, при цьому не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак неодноразово у визначений законом процесуальний спосіб повідомлявся про слухання справи, про причини неявки не повідомляв, клопотань щодо відкладення судового розгляду від останнього не надходило. Представник Служби у справах дітей Деражнянської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області в судовому засіданні стверджував про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній під час обстеження умов проживання працівниками служби у справах дітей висловлював можливість позбавлення його батьківських прав відносно двох дітей за умови звільнення його від сплати аліментів на їх утримання. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року. Також сторони у справі являються батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.02.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.01.2023 року, і до досягнення старшою дочкою повноліття. Згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.06.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Діти сторін у справі залишилися проживати спільно із позивачем, яка 08.12.2023 року зареєструвала шлюбні відносини із [PERSON] . Як встановлено, [PERSON] свої зобов`язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей виконує частково, станом на листопад 2025 року з цього приводу наявна заборгованість по аліментах, що в загальному становить 99613,00 грн, а сплачені аліменти складають 83986,42грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим головним державним виконавцем Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Також встановлено, що діти сторін навчаються у Деражнянському ліцеї №1 імені Петра Стрілецького Деражнянської міської ради Хмельницької області. Згідно наданих вказаним закладом довідок від 18.12.2024 року мати дітей [PERSON] виховує їх сама. Батько [PERSON] протягом навчання дітей у ліцеї участі не брав, їх досягненнями не цікавився. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області від 24.07.2025 року було визнано за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зважаючи на те, що батько належним чином не приймає участі у їх вихованні та утриманні. При цьому також судом встановлено, що відповідач у справі перебував на військовій службі по мобілізації, яку проходив у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №390 від 28.03.2025 року. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] №97 від 04.04.2025 року [PERSON] вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . За інформацією, наданою військовою частиною [NUMBER] станом на 25.06.2025 року [PERSON] самовільно залишив вказану військову частину. Встановлені судом обставини підтверджують, що відповідач не спілкується та не бачиться із дітьми [PERSON] та [PERSON] . При цьому, об`єктивно підтверджується, що відповідач перебував певний період часу у складі ЗСУ, що могло слугувати перешкодою для належного виконання ним батьківських обов`язків. Про вказане останній, зокрема, стверджував у своїх письмових поясненнях на адресу Служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради від 16.07.2025 року. При цьому, [PERSON] заперечував щодо позбавлення його батьківських прав та зауважував, що вітав дітей із днями народжень, робив подарунки та сплачував аліменти на їх утримання. З наявної у справі інформації вбачається, що [PERSON] з червня 2025 року самовільно залишив військову частину та перебував за місцем своєї реєстрації у с. Садове Хмельницького району Хмельницької області, при цьому доказів, що останній вживає заходів задля належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до двох неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Також відсутні докази щодо створення [PERSON] перешкод у здійсненні батьківських обов`язків. Також, судом в повній мірі вживалися заходи задля з`ясування в судовому засіданні ставлення відповідача до позовних вимог, однак судові повістки про виклик у судове засідання поверталися відправнику без вручення із відміткою «адресат відсутній за місцем проживання». Суд констатує, що зі сторони [PERSON] в певній мірі мала місце винна поведінка по відношенню до виконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, починаючи з червня 2025 року, тобто після самовільного залишення ним військової служби. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Крім того, суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини в силу якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина ( параграфи 57, 58 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України»). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішуючи даний спір, суд враховує і те, що до відповідача раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Також, [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей та не вчиняв інших правопорушень, які б були пов`язанні із протиправною поведінкою щодо дітей. Крім того, під час заслуховування в суді думки дитини [PERSON] , остання стверджувала, що бачилася з батьком у 2024 році, останній телефонував їй на день народження. При цьому вказувала, що має місце образа на батька з приводу його поведінки по відношенню до домашньої тварини, а тому підтримувати відносини із ним не бажає. Думка дитини [PERSON] , в силу малолітнього віку останнього, судом не заслуховувалася. Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд вважає необхідним відступлення від висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради щодо необхідності застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, а вимоги позову передчасними. При цьому, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача не сприятиме захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування. Крім того, з метою забезпечення справедливої рівноваги прав дітей та батька- відповідача у справі, суд вважає за необхідне попередити останнього про необхідність змінити ставлення до їх виховання, поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed