Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в розмірі 52900 грн., з яких 15000 грн. - тіло кредиту, 30400 грн. - проценти за користування кредитом, 7500 грн. - штрафи, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу № 22042025 від 22.04.2025 року є новим кредитором за електронним Договором № 4985823 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.09.2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. На офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення-повідомлення, також ухвалу було надіслано на адресу електронної пошти [INFO] , однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 22.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», яке є фінансовою установою, та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4985823 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір); Договір було підписано [PERSON] 22.09.2024 року о 10:31:57 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 60924. Згідно з п. 1.2., 1.3. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн., строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів - кожні 10 днів. Відповідно до п. 1.4., 1.4.1., 1.4.2. тип процентної ставки - фіксована; стандартна процента ставка становить 1% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; знижена процентна ставка становить 0,65% за кожен день користування кредитом та застосовується на певних умовах. Відповідно до п. 3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до п. 6.3 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) Клієнтом своїх грошових зобовязань за Договором Товариство має право нараховувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити штраф: у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Як вбачається з повідомлення ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення»№ 1-2204 від 22.04.2025 року, 22.09.2024 року на картку № [NUMBER] було здійснено зарахування коштів в сумі 15000 грн. Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання за Договором не виконував, у звязку з чим станом на 22.04.2025 року загальна заборгованість [PERSON] за Договором становить 52900 грн., з яких 15000 грн. - тіло кредиту, 30400 грн. - проценти за користування кредитом (15000 грн. х 1% х 360 днів = 54000 грн.- сума процентів за користування кредитом, однак позивач просить стягнути проценти у розмірі 30400 грн.), 7500 грн. - штраф. Щодо штрафу. Позивачем пред`явлено до стягнення штраф у сумі 7500 грн. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними. Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Отже, штраф у розмірі 7500 грн. не підлягає стягненню. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 22.04.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 22042025, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором № 4985823 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.09.2024 року. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором № 4985823 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.09.2024 року у розмірі 45400 грн., з яких 15000 грн. - тіло кредиту, 30400 грн. - проценти за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2604,08 грн. (позов задоволено на 86%).

Outcome: partial