Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач АТ «АКЦЕНТ - БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 20.09.2019 р. [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил від 20.09.2019 р. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 06.11.2024 року,виникла заборгованість у розмірі 13122,92 грн., яка складається з наступного: 7075,79 грн. заборгованість за кредитом; 6047,13 грн. заборгованість по відсоткам. Просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.09.2019 р. станом на 06.11.2024 р. у розмірі 13122,92 грн., яка складається з наступного: 7075,79 грн. заборгованість за кредитом; 6047,13 грн. заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача Шкапенко О.В., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.09.2019 р. [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідач надав свою згоду на те, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між сторонами договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, вимоги яких відповідач зобов`язався виконувати, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку (а.с. 8). У довідці за картами, наданій АТ «Акцент-Банк», міститься інформація про відкриття відповідачу рахунку № [NUMBER] та видачу картки № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2024 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 15). З довідки за лімітами, виданої АТ «Акцент-Банк» та доданої до позовної заяви, вбачається, що 20.09.2019 р. за кредитним договором б/н внутрішньобанківський референт SAMABWFC10072922647) від 20.09.2019 р. за період з 20.09.2019 р. по 06.11.2024 р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт, розмір якого 20.09.2019 р. збільшено до 8000,00 грн. ініціатор банк, 20.09.2019 р. встановлено 8000,00 грн. ініціатор клієнт, 28.06.2023 р. зменшено 7075,79 грн. ініціатор банк, 23.02.2024 р. збільшено 7100,00 грн. ініціатор банк (а.с. 16). До матеріалів справи також доданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена», паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». (а.с. 25 зворот-26, 18-25). Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2. та п. п. 2.1.1.2.4. п. 2.1.1.2. Умов та Правил, після одержання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду, на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. п. 2.1.1.5.5. п. 2.1.1.5. Умов та правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.6. п. 2.1.1.5. Умов та правил встановлено, що клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та офердрафта), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та правил за користування кредитом наданим держателю при наявності пільгового періоду, держатель оплачує відсотки за пільговою процентною ставкою (0,01 % річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку , з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до Тарифів базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) становить: 3,9% для карт «Універсальна», 3,7% - для карт «Універсальна GOLD» та «Зелена». (а.с. 25 зворот-26). Згідно паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який також підписано відповідачем [PERSON] 20.09.2019 р. простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 71 з номеру телефону відповідача, узгоджено основні умови кредитування, а саме: тип кредиту поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, сума/ліміт кредиту до 50000 гривень для картки «Універсальна», до 100000 гривень для картки «Універсальна GOLD» та до 200000 гривень для картки «Зелена», строк кредитування 240 місяців, мета отримання кредиту на споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних пільгова процентна ставка: 0,000001 %; базова процентна ставка: 3,9% (46,8 % річних) для карт «Універсальна», 3,7% (44,4% річних) - для карт «Універсальна GOLD» та «Зелена» (а.с. 9). В матеріалах справи також наявна виписка по картці [PERSON] за рахунком [NUMBER] за період з 20.09.2019 р. по 06.11.2024 р., в якій відображено рух коштів по рахунку, а також підтверджується, що відповідач [PERSON] користувавлася кредитною карткою, проводила нею розрахунки, знімала кошти та поповнювала картку. З вказаної довідки також вбачається, що станом на 06.11.2024 по вказаному картковому рахунку наявна заборгованість у розмірі 13122,92 грн. (а.с. 10-14). Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Згідно ч. ч. 1, 2ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (даліЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1ст. 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній станом на момент укладення договору) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові від 15.06.2023 р. у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначив, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див.постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16,постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Отже, належним доказом перерахування позивачем відповідачу коштів є відповідні розрахункові документи, банківські виписки або інші первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Суд вважає надану позивачем виписку по картці [PERSON] належним та допустимим доказом руху коштів по картці відповідача та доказом отримання відповідачем коштів в межах поновлюваної кредитної лінії (ліміту). Отже, банком було виконано свої зобов`язання за договором та надано відповідачу можливість використання кредитних коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту на картку, однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не повернув у повному обсязі використану частину кредитного ліміту та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 20.09.2019 р. вбачається, що станом на 06.11.2024 р. заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором складає 13122,92 грн., яка складається з наступного: 7075,79 грн. заборгованість за кредитом; 6047,13 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 5 зворот-7). В матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від позивача в межах поновлюваної кредитної лінії (ліміту). Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 20.09.2019 у загальному розмірі 13122,92 грн., яка складається з наступного: 7075,79 грн. заборгованість за кредитом; 6047,13 грн. заборгованість по відсоткам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved