Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

19.03.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3113294 від 20.08.2022 року у розмірі 109\~286,04 грн., з яких 14\~999,99 грн.\~за тілом кредиту, 94\~286,05 грн.\~за відсотками. Стислий виклад позиції позивача. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 20.08.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3113294, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. 13.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено Договір факторингу № ККЛУ-13092023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із [PERSON] . Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 19.03.2025 року становить 109\~286,04 грн., з яких 14\~999,99 грн.\~за тілом кредиту, 94\~286,05 грн.\~за відсотками. Однак, відповідач у порушення умов договору та ст.ст.509,\~526,\~1054 ЦК України, не надав своєчасно ні позивачу, а ні первісному кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву. Рух справи в суді. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 року цивільна справа №495/1853/25 передана на розгляд судді Анісімовій Н.Д. Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №707 від 04.04.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. Ухвалою Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2025 року визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2025 року витребувано докази по цивільній справі №495/1853/25. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних на те причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи\~без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом, висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3113294, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн (п.1.2 Розділу 1 Договору) на строк 360 днів до 21.08.2022 року (п.1.3 Розділу 1, п.2.2 Розділу 2 Договору), зі сплатою процентів за користування кредитом, періодичністю платежів - кожні 30 днів (п.1.3 Розділу 1 Договору) відповідно до Графіку платежів (Додатку №1 до Договору), у безготівковій\~\~\~\~\~формі шляхом перерахування коштів кредит у на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (п.2.1 Розділу 2 Договору). Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредитні кошти, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі стандартної процентної ставки 1,99 % в межах строку всього договору, зниженої процентної ставки 0,90% на день межах строку всього договору (п.1.4 Розділу 1 Договору). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С809 від 20.08.2022 року, що відповідає\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Перед підписанням Договору, 20.08.2022 року відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт споживчого кредиту - Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) сторонами в електронній формі електронним підписом одноразовим ідентифікатором С809. Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, в тому числі й щодо встановлення процентів. ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 20.08.2022 року відповідачу кредит у сумі 15 000,00 грн. шляхом здійснення онлайн транзакції в системі Pay Tech на карту [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек Україна» за вих. № 20240304-162 від 04.03.2024. 13 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі і до [PERSON] . Згідно з копією реєстру боржників за [PERSON] станом рахується заборгованість за кредитним договором № 3113294 від 20.08.2022 року у розмірі 109\~286,04 грн., з яких: 14\~999,99 грн.\~за тілом кредиту, 94\~286,05 грн.\~за відсотками. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Разом з тим, згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 12.02.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-капітал» на адресу відповідача направлено досудову вимогу про виконання договірного зобов`язання за договором №3113294 від 20.08.2022 року, яке останнім залишено без реагування. У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. З урахуванням положень частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу Відповідно до ч. 1статті 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно дост.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас зі змісту ч.4ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, заяви про зменшення витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. У ч.3ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до ч. 8ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок міститься постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Представник позивача адвокат Усенко М.І. як доказ понесення останнім витрат на послуги адвоката подав копію договору про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; копію детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 06.02.2025 року; витягом замовлення №22 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024 року. Таким чином, розмір суми наданої адвокатом професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи складає 5 000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, від відповідача [PERSON] заперечень щодо розміру понесених судових витрат до суду надано не було та не доведено неспівмірності даних витрат. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що стороною відповідача не подані заперечення щодо заявленого стороною позивача розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що понесені позивачем ТОВ ФК «Кредит-Капітал» судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, у вигляді витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5 000 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал». На підставі викладеного,

Outcome: approved