Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

08 вересня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 липня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 1653290 про надання споживчого кредиту (далі по тексту рішення- Кредитний договір). ТзОВ «Селфі Кредит», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало належним чином та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 4 700 гривень шляхом їх перерахування на картку № [NUMBER] , яку було вказано при оформленні кредиту. 20 січня 2025 року між ТзОВ «Селфі Кредит» і ТзОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25 (далі по тексту рішення - Договір факторингу). Відповідно до розділу 1 Договору факторингу ТзОВ «Селфі Кредит» відступило свої права вимоги, а ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТзОВ «Селфі Кредит», визначеними в Реєстрі боржників. На підставі цього Договору факторингу ТзОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1653290 від 26 липня 2024 року. Заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1653290 від 26 липня 2024 року станом на дату звернення до суду з позовом становить 25\~657,3 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом - 4 700 гривень; заборгованість за відсотками - 12\~549 гривень; пеня - 8\~408,3 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25\~657,3 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 04 листопада 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог не надано належних та допустимих доказів, зокрема відсутні виписки по рахунках та інші первинні документи, які б підтверджували виникнення у відповідача заборгованості за Кредитним договором. Крім того, у матеріалах справи відсутній належний розрахунок заборгованості, що унеможливлює перевірку правильності нарахування відсотків, а також встановлення факту виникнення заборгованості внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Представник відповідача звертає увагу, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості, складений самим позивачем, не містить підтвердження реальності господарської операції, зокрема з нього неможливо встановити порядок та підстави нарахування відсотків. При цьому зазначається, що виключно виписки по рахунках або касові документи, які відповідають вимогам первинних документів, можуть вважатися належними доказами заборгованості по тілу кредиту. Разом з тим у матеріалах справи відсутні такі документи, як меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, які б підтверджували факт перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] . Крім того, представник відповідача зазначає, що пеня була нарахована відповідно до ст. 625 ЦК України за період, коли таке нарахування заборонено законом, зокрема пунктами 15 та 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у зв`язку з чим відповідні суми не можуть бути стягнуті з відповідача. Встановлена кредитодавцем процентна ставка у розмірі 1,5 % на день порушує вимоги ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Окрім цього, нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування порушує права та обов`язки відповідача, а також суперечить положенням статей 625 - 1048 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача ТзОВ «Свеа фінанс» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися. Заявою від 30 жовтня 2025 року представник відповідача адвокат Зачепіло З. Я. просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 26 липня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1653290, відповідно до п. 1 якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: - сума кредиту\~- 4\~700 гривень; - строк кредиту\~- 350 днів; - періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 25 днів; - тип процентної ставки\~- фіксована; - стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; - мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; - денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1.5 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в\~Законі України «Про споживче кредитування»: ( 24\~675 грн./4700 грн.) / 350 дн. *100% =1,5 % в день; - загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 24 675 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 10352,48 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29\~375 гривень. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 26.07.2024 року або 27.07.2024 року (п. 2.2 Договору). Згідно з п. 10 Кредитного договору встановлено, що кредитний договір [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором В817. Разом з договором про надання споживного кредиту за продуктом «NewShort» відповідач ознайомився та підписав електронним цифровим підписом графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, де зазначені основні умови кредитування. Згідно листа ТзОВ «Пейтек» від 20 січня 2025 року установлено, що між ТзОВ «Пейтек» та ТзОВ «Селфі Кредит» укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01 квітня 2024 року, відповідно до якого було перераховано кошти на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] від ТзОВ «Селфі Кредит» у розмірі 4\~700 гривень. 20 січня 2025 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого ТзОВ «Селфі Кредит» за плату передає (відступає) новому кредитору ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників визначених у Реєстрах боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-01/25 від 20 січня 2025 року заборгованість за кредитним договором, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором на загальну суму 25\~657,30 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 700 гривень, заборгованість за процентами 12 549 гривень, сума штрафних санкцій 8\~408,30 гривень. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Положеннями ч. 1\~ст.\~610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 1 ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом установлено, що [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору отримав грошові кошти у розмірі 4 700 гривень строком на 350 днів. Відповідно до умов договору процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % на день. Дослідивши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснено жодного платежу на виконання умов Кредитного договору. Заперечуючи здійснений позивачем розрахунок заборгованості, сторона відповідача не надала жодного доказу на підтвердження виконання позичальником Кредитного договору. Оскільки відповідач отримав кредит, однак не повернув, то вимоги позову про стягненння тіла кредитує обґрунтованими та підлягають до задоволення. Кредитодавець нарахував відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 12 549 гривень за процентною ставкою 1,5 % на день, що відповідає пункту 1.5.1 Кредитного договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховані за період з 26 липня 2024 року по 20 січня 2025 року включно, що становить 179 календарних днів та не перевищує строку кредитування, визначеного пунктом 1.3 Кредитного договору. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що кредитодавець, порушивши вимоги частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», нарахувавши проценти за користування кредитом у розмірі 1,5 % на день, тоді як максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений зазначеною нормою закону, не може перевищувати 1 %. Суд ураховує, що 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Зазначеним Законом внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування», якими статтю 8 доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %». Разом з тим, відповідно до пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності зазначеним Законом, було встановлено поетапні обмеження максимальної денної процентної ставки, а саме: протягом перших 120 днів не більше 2,5 %; протягом наступних 120 днів не більше 1,5 %. Перехідні положення закону мають на меті забезпечення поступового переходу до нового правового регулювання та застосовуються виключно у випадках, прямо передбачених законом. Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, положення щодо перехідного регулювання поширюються на договори споживчого кредиту, укладені до набрання чинності Законом, якщо строк їх дії було продовжено після 24 грудня 2023 року. Таким чином, із системного аналізу наведених норм убачається, що: перехідні положення (2,5 % та 1,5 %) застосовуються виключно до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, строк дії яких було продовжено після цієї дати; до кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено єдину граничну денну процентну ставку не більше 1 %. Судом встановлено, що Кредитний договір № 1653290 укладено 26 липня 2024 року, тобто після набрання чинності вказаними змінами до законодавства. Отже, при його укладенні та виконанні сторони зобов`язані керуватися нормами законодавства, чинними на дату укладення договору, зокрема частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача [PERSON] за процентами за період з 26 липня 2024 року по 20 січня 2025 року нарахована первісним кредитором та становить 12 549 гривень. Із наданого розрахунку вбачається, що відповідач не здійснив жодного платежу на виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим первісним кредитором при нарахуванні процентів застосовано стандартну процентну ставку у розмірі 1,5 % на день. Разом з тим, суд зазначає, що застосування процентної ставки 1,5 % на день до кредитного договору, укладеного 26 липня 2024 року, суперечить імперативним вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою з 24 грудня 2023 року встановлено граничний розмір денної процентної ставки не більше 1 %. За таких обставин суд відхиляє розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, як такий, що: проведений із застосуванням ставки, яка перевищує встановлену законом та не відповідає вимогам чинного законодавства. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти відповідачу нараховані за період з 26 липня 2024 року по 20 січня 2025 року включно, що становить 179 календарних днів. Таким чином, з урахуванням процентної ставки у розмірі 1 % за користування кредитом, з відповідача підлягають стягненню проценти в розмірі 8 413 гривень. \~ \~ \~ \~Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про стягнення пені з огляду на таке. \~ \~ \~ \~У позовній заяві ТОВ «Свеа Фінанс» просить стягнути з [PERSON] 8\~408,3 гривень пені. \~ \~ \~ \~В обґрунтування підстав для стягнення пені позивач покликається на Закон України «Про споживче кредитування». \~ \~ \~ \~У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг» (набирав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. \~ \~ \~ \~Суд ураховує, що відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 14\~ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Суд ураховує, що пеня за Кредитним договором нарахована кредитором за кредитним договором від, який укладений 26 липня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. \~ \~ \~ \~Оскільки пеня позивачем нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України звільняється від обов`язку сплати пені. \~ \~ \~ \~А тому, вимоги позову про стягнення пені до задоволення не підлягають. \~ \~ \~ \~З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Свеа Фінанс» 13 113 гривень, з яких 4 700 гривень - тіло кредиту; 8\~413 гривень - проценти за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем у цій справі сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 25\~657,30 гривень. \~ \~ \~ \~Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 13 113 гривень, що становить 51,11 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 1238,09 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial