Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 13.03.2024 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101710320028814, щодо надання останній кредиту в розмірі 10 000,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 12.03.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п.п.3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору:10000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 12.03.2025 року, терміном на 12 місяців. Згідно до п.6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п.7, позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0,00 грн. Станом на 23.05.2025 року заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складала суму в розмірі 10114,64 грн., яка складається з: - 6228,71 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2756,00 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; - 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; - 1129,93 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, в добровільному порядку заборгованість не погашає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою про відкриття провадження від 04.06.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 16.06.2025 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] в якому остання визнала позов. Також зазначила, що не має змоги найближчим часом погасити заборгованість у зв`язку із тим, що вона проживає у прифронтовому місті Нікополь, яке входить до переліку територій, де ведуться бойові дії. Станом на момент виникнення заборгованості вона не мала можливості здійснювати регулярні платежі через надзвичайні обставини, а також через відсутність офіційного влаштування, у зв`язку з щоденним терором російської армії (а.с.20-43). 04.07.2025 року на електронну адресу суду від представника позивача Россохи О.В. надійшла відповідь на відзив (а.с.50-58). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд не приймає до уваги аргументи відповідачки щодо неможливості погашення заборгованості за кредитним договором з урахуванням обставин, викладених у відзиві, оскільки відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою\~статті 142 ЦПК України. Таким чином необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1211,20 гривень. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК\~у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved