Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

30.10.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2015 з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 і до повноліття дитини. Крім того, рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2017 і до повноліття дитини. Таким чином, з нього на утримання двох дітей стягуються аліменти в сукупному розмірі 1/2 частина його доходу. Крім цього, на його утриманні перебуває мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію у розмірі 3200,00грн., який є значно меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Мати має хронічні захворювання та потребує систематичного вартісного лікування та догляду. Також, він є внутрішньо переміщеною особою, щомісячно оплачує оренду житла в розмірі 7000,00грн. та комунальні послуги, які складають від 2000,00грн. до 4500,00грн. Він працює в ГУ ДСНС в Запорізькій області та отримує офіційну заробітну плату, однак за останні 6 місяців з нього утримано аліментів на користь позивача в розмірі 62\~821,15грн., що становить в середньому 10\~470,00грн. на місяць. Вважає, що зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану, які в обов`язковому порядку враховуються при визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. 26.11.2025 до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , в якій вона повністю визнала позов [PERSON] та не заперечувала проти його задоволення. В підготовче судове засідання сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами і згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачкою [PERSON] ухвалити рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року, який було розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015, яке набрало законної сили 22.12.2015. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю відповідачкою [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2015 (справа №2/337/2288/2015, ЄУН 337/5630/14-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2015 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . \~Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 (справа №2/323/711/2017, ЄУН 323/2044/17) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.07.2017 року. Згідно з довідкою про доходи №40 від 14.02.2023 [PERSON] працює в ГУ ДСНС України в Запорізькій області та йому за період серпень 2022 - січень 2023 нарахована заробітна плата в загальному розмірі 360\~221,44грн., утримано податків 60\~008,11грн., утримано аліментів 61\~711,52грн. Згідно із звітом про здійснення відрахування та виплати 4 ДПР3 ГУ ДСНС України у Запорізькій області, за період квітень-вересень 2025 [PERSON] нараховане грошове забезпечення в загальному розмірі 304\~248,90грн., утримано податків 15\~212,44грн., утримано аліментів за виконавчим листом №2/337/2288/2015 62\~821,15грн. Згідно з договором оренди житлового приміщення б/н від 20.10.2025, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній орендує квартиру [ADDRESS] , строком на 1 рік. Орендна плата за місяць складає 7000,00грн. [PERSON] , [INFO] є матір`ю позивача [PERSON] , отримує пенсію за віком в розмірі 4349,64грн. та згідно з наданими суду медичними документами страждає на ряд хронічних захворювань, їй рекомендоване медикаментозне лікування. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована\~постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006р. у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Згідно з ст.51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (ст.1 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч. 8,9 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з п.1 ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] та не заперечувала обставин, якими він обґрунтував свої позовні вимоги. У суду не має сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачкою [PERSON] . Остання подала до суду окрему письмову заяву про визнання позову. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За змістом цієї норми права підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають як одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, так і їх самостійне, незалежне одна від одної існування. В даному випадку суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , на утримання якого з позивача [PERSON] рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2015 на користь відповідачки [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Разом з тим, після ухвалення цього рішення, у позивача [PERSON] в інших відносинах народилась друга дитина донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.09.2017 з нього також були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати в середньомісячному розмірі (після утримання податків) десь 48тис.грн. З цього доходу утримуються аліменти на двох неповнолітніх дітей в загальному розмірі 50%. В період квітень-вересень 2025 із заробітної плати утримано аліменти на користь тільки відповідачки [PERSON] в загальному розмірі 62821,15грн (середньомісячно десь 10тис.грн). Крім того, позивач орендує житло в м.Запоріжжі, оскільки с.Тавріське Запорізького району Запорізької області, де він зареєстрований, знаходиться в зоні активних бойових дій. Щомісячно він сплачує за оренду 7000,00грн.. Також він має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , 1958р.н., яка страждає на ряд хронічних захворювань та потребує сторонньої матеріальної допомоги. Вказані обставини, на думку суду, свідчить про зміну сімейного та матеріального стану позивача як платника аліментів і відповідно є підставою для зменшення розміру раніше стягнутих судовим наказом аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів верховенства, справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням позиції відповідачки [PERSON] , яка повністю визнала позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved