Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою, просить розірвати шлюб, укладений 12.06.2004 між нею та [PERSON] , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 28. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачка посилається на те, що 12 червня 2004 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис № 28 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2004 року. Її прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Поступово стосунки між сторонами погіршувались, зникло взаєморозуміння, взаємоповага та почуття любові. З листопада 2023 року сторони не підтримують стосунків і не ведуть спільне господарство та побут, кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, збереження шлюбу неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Позивач не бажає подавати спільної заяви до органів ДРАЦС, бо не бажає зустрічатися з відповідачем. Від позивачки до суду надійшла заява, вона просить проводити розгляд справи без її участі та повідомляє, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, відзиву на позовну заяву не подав. Судова повістка про виклик до суду відповідачу була направлена Укрпоштою. Відповідно до інформації на сайті Укрпошти, «одержувач відсутній за вказаною адресою». Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 12 червня 2004 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 28. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 12 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачкою судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved