Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив припинити його право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири під номером [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за належну йому 1/2 частку вищевказаної квартири; визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частку вказаної квартири; судові витрати стягнути з відповідача. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування, посвідченого 07.09.2022 року Новицькою І.О., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області 1/2 частка квартири під номером [ADDRESS] належить йому. Зміна його імені підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Інша 1/2 частка вказаної квартири належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 868, виданого 21.03.2025 року, [PERSON] , приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області. Вищезазначена квартира трикімнатна, загальною площею 66,53 кв.м, а тому числі житловою площею 40,0 кв.м. і складається з коридору 9,4 кв.м, кімнати 8,5 кв.м, кімнати 18,3 кв.м, кімнати 13,2 кв.м, кухні 8,7 кв.м, ванної 2,6 кв.м, кладової 1,8 кв.м, вбиральні 1,3 кв.м., балкону 0,98 кв.м., лоджії 1,75 кв. м. Спірна квартира належать йому та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласників складає 1/2 частину цього майна. Після оформлення спадщини [PERSON] приїхала до квартири та влаштувала сварку, безпідставно викликала поліцію, даний факт підтверджує неможливість проживання разом. Його сім`я складається з трьох осіб: він, дружина та теща, тому, 40 кв.м:4 =10 кв.м. - що не відповідає нормам відповідно до чинного законодавства та робить неможливим спільне проживання в квартирі з відповідачем. З моменту набуття ним та відповідачем права спільної часткової власності на квартиру сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені між співвласниками. В спірній квартирі кожній із сторін не може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним входом, оскільки немає технічної можливості переобладнання житла в ізольовані квартири, що звичайно повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі. Оскільки між ним та відповідачем не досягнуто домовленості щодо користування вказаною квартирою, що призводить до неможливості вирішити питання, в позасудовому порядку, він має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом припинення права на його 1/2 частку у спільному майні зі сплатою йому компенсації, з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 06.08.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання. 16.09.2025 року відповідачем подано відзив на позов. В підготовче засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, представник відповідача також подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та визнання позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 07.09.2022 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новицькою І.О., 1/2 частка квартири під номером [ADDRESS] належить [PERSON] . Зміна імені позивача підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] від 27.02.2025 року, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Інша 1/2 частки квартири під номером [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 868, виданого 21.03.2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. Вищезазначена квартира є трикімнатною, загальною площею 66,53 кв.м, а тому числі житловою площею 40,0 кв.м. Опис об`єкта: коридор 9,4 кв.м, кімната 8,5 кв.м, кімната 18,3 кв.м, кімната 13,2 кв.м, кухня 8,7 кв.м, ванна 2,6 кв.м, кладова 1,8 кв.м,, вбиральня 1,3 кв.м., балкон 0,98 кв.м., лоджія 1,75 кв. м. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю. Таким чином, спірна квартира належать позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласників, що складає 1/2 частину цього майна. Як зазначає позивач, він та його сім`я не можуть спільно проживати у вказаній квартирі з відповідачем, площа квартири не відповідає нормам відповідно до чинного законодавства, що робить неможливим спільне проживання в квартирі з відповідачем. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Статті 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на квартиру сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені між співвласниками. Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку (квартири), що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. За таких обставинах, Верховний Суд України, в своїй Постанові Пленуму зазначив, що у разі неможливості з технічної точки зору поділу (виділу) квартири у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласника, тобто у випадку не можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину квартири із самостійним виходом, встановлюється порядок користування житлом, а якщо не можливо встановити порядок користування, співвласнику присуджується грошова компенсація, за його згодою, а в окремих випадках, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в квартирі не проживає, - зобов`язати учасників спільнрї власності виплатити такому співвласнику грошову компенсацію за належну йому часку в спільному майні. Як встановлено судом в спірній квартирі кожній із сторін не може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним входом, оскільки немає технічної можливості переобладнання житла в ізольовані квартири, що звичайно повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно-технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань у даній галузі. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості визначено вартість квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1 336 257,92 грн., в, відтак, частка складає 668 128,96 грн. Вказаний розмір оцінки нерухомості відповідачем не оспорювався. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо оспорюваної квартири, що призвело до неможливості вирішити питання, в позасудовому порядку, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом припинення права на його 1/2 частку у спільному майні зі сплатою йому компенсації в сумі 668 128,96 грн., з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 7 892,49 грн., які понесені ним при зверненні в суд та підтверджуються квитанціями (а.с. 23-24).

Outcome: approved