Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

15 липня 2025 р. Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання спадкового договору до Відповідача. Ухвалою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2025 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилався на те, що 01 жовтня 2019 року сторони уклали спадковий договір, за яким Відповідач зобов`язується виконувати передбачені в договорі розпорядження Позивача, а саме: за життя Позивача провідувати його не менше ніж 4 (чотири) рази на тиждень; не менше ніж один раз на тиждень прибрати своїми силами у житловому будинку (в т.ч. вологе прибирання), де проживає Позивач ( [ADDRESS] ); у випадку хвороби Позивача забезпечити його оглядом лікаря, спостереженням хворобою лікарем, купляти ліки за призначення лікаря за рахунок Позивача; Відповідач, зобов`язується повністю забезпечувати Позивача щодня калорійним трьох разовим харчуванням, пранням одягу, необхідними ліками на прохання Позивача; забезпечувати газетами, журналами; забезпечувати іншими видами догляду за рахунок Позивача. У разі смерті Позивача організувати похорони за християнськими звичаями на будь-якому кладовищі у місті Кривий Ріг за його особисті грошові кошти (п.п. 2.1. 2.5. Договору). В разі смерті Позивача, Відповідач набуває право власності на належне Позивачу майно, а саме: житловий будинок з господарчими побудовами (житловий будинок А-1, загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка ( площею 0.0891 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер-1211000000:08:406:0023) що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. Починаючи з жовтня 2024 р. Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я Позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами Позивача, не надає необхідну допомогу, жодного разу не сплатив вартість комунальних послуг та не надав жодних грошових коштів у період з 2019 року на сьогоднішній день, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Це невиконання обов`язків спричинило суттєві негативні наслідки для Позивача, зокрема: погіршення стану здоров`я, фізичне виснаження, загострення хронічних хвороб; психологічні наслідки почуття покинутості, стрес, тривожність. Ситуація значно ускладнилася у зв`язку з воєнними діями на території України, Відповідач покинув населений пункт, у якому проживає Позивач, не повідомивши його, і не повертався тривалий час, залишивши особу без догляду, внаслідок постійних повітряних тривог, відключень електроенергії, відсутності стабільного тепла взимку, Позивач, особа пенсійного віку, що потребує щоденного догляду, залишалася сам на сам зі своїми проблемами. За таких обставин, продовження дії договору ставить під загрозу життя, здоров`я та гідність Позивача, що є достатньою підставою для його розірвання в судовому порядку. Разом із позовною заявою до суду надійшло клопотання про виклик та допит у якості свідка громадянки [PERSON] . У судовому засіданні 24.11.2025 р. Позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що тривалий час знає Позивача по справі та Відповідача. Починаючи з жовтня 2024 р. Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я Позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами Позивача, не надає необхідну допомогу, жодного разу не сплатив вартість комунальних послуг. Крім того, у своїх поясненнях свідок зазначила, що про місце перебування Відповідача станом на сьогоднішній день їй невідомо. Позивач та її представник [PERSON] до судового засідання, призначеного на 11.12.2025 р. не з`явились, надали заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності. Наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: 01 жовтня 2019 року сторони уклали спадковий договір, за яким Відповідач зобов`язується виконувати передбачені в договорі розпорядження Позивача, а саме: за життя Позивача провідувати його не менше ніж 4 (чотири) рази на тиждень; не менше ніж один раз на тиждень прибрати своїми силами у житловому будинку (в т.ч. вологе прибирання), де проживає Позивач ( [ADDRESS] ); у випадку хвороби Позивача забезпечити його оглядом лікаря, спостереженням хворобою лікарем, купляти ліки за призначення лікаря за рахунок Позивача; Відповідач, зобов`язується повністю забезпечувати Позивача щодня калорійним трьох разовим харчуванням, пранням одягу, необхідними ліками на прохання Позивача; забезпечувати газетами, журналами; забезпечувати іншими видами догляду за рахунок Позивача. У разі смерті Позивача організувати похорони за християнськими звичаями на будь-якому кладовищі у місті Кривий Ріг за його особисті грошові кошти (п.п. 2.1. 2.5. Договору). В разі смерті Позивача, Відповідач набуває право власності на належне Позивачу майно, а саме: житловий будинок з господарчими побудовами (житловий будинок А-1, загальною площею 51,3 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка ( площею 0.0891 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер-1211000000:08:406:0023) що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. Починаючи з жовтня 2024 р. Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я Позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами Позивача, не надає необхідну допомогу, жодного разу не сплатив вартість комунальних послуг та не надав жодних грошових коштів у період з 2019 року на сьогоднішній день, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Це невиконання обов`язків спричинило суттєві негативні наслідки для Позивача, зокрема: погіршення стану здоров`я, фізичне виснаження, загострення хронічних хвороб; психологічні наслідки почуття покинутості, стрес, тривожність. Ситуація значно ускладнилася у зв`язку з воєнними діями на території України, Відповідач покинув населений пункт, у якому проживає Позивач, не повідомивши його, і не повертався тривалий час, залишивши особу без догляду, внаслідок постійних повітряних тривог, відключень електроенергії, відсутності стабільного тепла взимку, Позивач, особа пенсійного віку, що потребує щоденного догляду, залишалася сам на сам зі своїми проблемами. За таких обставин, продовження дії договору ставить під загрозу життя, здоров`я та гідність Позивача, що є достатньою підставою для його розірвання в судовому порядку. Зазначені обставини згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України можуть бути підставою для розірвання укладеного між Позивачем та Відповідачем договору довічного утримання, ці обставини підтверджуються доданими документами і свідченням свідка. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України). Договір довічного утримання (догляду)може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України). Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому, вирішуючи зазначене питання, суд має враховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору. Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що підставою для розірвання договору довічного утримання на вимогу відчужувача є невиконання (неналежне виконання) набувачем тих обов`язків, які безпосередньо передбачені договором. Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). У статті 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. За змістом положень статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину в судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов.(Постанова №185/1900/20, Касаційний цивільний суд Верховного Суду). А також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Отже, з урахуванням підстав позову, саме Відповідач зобов`язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено, дана правова позиція викладена в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-53388св13 від 29 січня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved