Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Короткий зміст та обґрунтування позову 02.10.2006 року сторони уклали шлюб. Під час перебування в шлюби у позивача з відповідачам з`явилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 07.08.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було прийнято рішення по справі №495/1364/20, яким шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та призначено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4636 грн щомісячно, починаючи з 03.03.2020 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] включно, потім з 14.03.2025 року у твердій грошовій сумі у розмірі 2318 грн щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Позивачу було видано виконавчий лист, на підставі якого 12.03.2021 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів в повному обсязі, так у період з 03.03.2020 по 28.02.2021 відповідачем взагалі не було зроблено жодного перерахування аліментів на користь позивача, що стверджує розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, в якому зазначається, що сума заборгованості станом на 28.02.2021 року становила 55 332 грн. 95 коп.. У розрахунку було вирахувано суму заборгованості починаючи з березня 2021 року по червень 2024 року, що загалом становить 89 500 грн. 95 коп. сума заборгованості по аліментам в період з 03.03.2020 по 30.06.2024. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 89 500,95 грн, як пеню за прострочення сплати ним аліментів на утримання дітей. Рух справи у суді 19.08.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 матеріали цивільної справи №495/7900/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ №758 від 08.04.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025, матеріали цивільної справи №495/7900/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2025 року справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просили задовольнити та проти заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, хоча був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Сторони по справі з 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних неповнолітній дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.2007 року, актовий запис №03 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2009 року, актовий запис №5. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2020 року, справа №495/1364/20 шлюб між сторонами був розірваний та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 636 грн щомісячно, починаючи з 03.03.2020 і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] включно, а з 14.03.2025 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 318 грн щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] включно. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина 5 статті 124 Конституції України, частина 1 статті 18 ЦПК України). Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.03.2021 відкрито виконавче провадження №64792524 щодо виконання виконавчого листа №495/1364/20 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 10.03.2021. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 19.07.2024, складеної державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на утримання дітей станом на 30.06.2024 складає 89 500,95 грн. Позивачем проведено розрахунок пені у періоди з 03.03.2020 по 28.02.2021 сума нарахованої пені становить 55 332 грн. 95 коп. та у період з 01.03.2021 по 30.06.2024 сума нарахованої пені становить 53 997 грн. 72 коп., загальна сума неустойки становить 109 330 грн. 67 коп.. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України нарахована неустойка (пеня) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а враховуючи, що сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує 100 % заборгованості згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем та відповідачем не спростовано наявності вини, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача пені в межах наявної заборгованості по аліментах у розмірі 89 500 грн. 95 коп. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 83 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Також суд враховує правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду, викладений у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, яка зазначила, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Висновки за результатами розгляду справи Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] був обізнаний зі змістом позовної заяви про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, знав про свій обов`язок їх сплати, з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів відповідач несвоєчасно сплачував аліменти та доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти та утворення заборгованості з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: копія ордеру; копія свідоцтва про право на занняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правничої допомоги від 02.08.2024; копія акту виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 02.08.2024 з детальним описом виконаних робіт. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір є співмірним, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved