Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122686000:04:001:0514) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона придбала даний житловий будинок та земельну ділянку, якими користується тривалий час. Позивач та відповідач домовилися укласти договір та засвідчити угоду нотаріально. Позивач сплатила відповідачу кошти, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідач втратив оригінали документів на дане майно, ухиляється від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої вказав, що у 2023 році він домовився з позивачкою про продаж належного йому будинку у [ADDRESS] з присадибною ділянкою, які отримав у спадок після смерті його баби. Позивач виплачувала йому кошти до липня 2025 року, кошти повністю оплатила і він передав їй всі документи, які у нього були. В даний час він не має можливості приїжджати у місто Зборів, вважає, що всі свої зобов`язання виконав, при вирішенні справи покладається на думку суду, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що відповідачу на праві власності, в порядку спадкування, належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122686000:04:001:0514) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . Між позивачкою та відповідачем було досягнуто домовленості про продаж вказаного майна. За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано позивачці, яка в даний час проживає у придбаному будинку та користується майном. Однак нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Таким чином зареєструвати своє право власності позивачка не може, так як відповідач не надав оригіналів правовстановлюючих документів, ухиляється від виконання угоди. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи та не бажає прибути для посвідчення угоди. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивачка всі свої зобов`язання виконала, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на майно.

Outcome: approved