Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовано тим, що 13.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та відповідачем в електронній формі укладено кредитний договір №3107416741-516435, за яким заборгованість з боку відповідача не погашена. На виконання зазначених вимог, позичальнику надано наступний одноразовий ідентифікатор - 9596 -, для підписання кредитного договору № 3107416741-516435 від 13.11.2021 року, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Сторонами визначено відсоткову ставку за користування кредитом, суми, які підлягають сплаті та графік погашення сум за кредитом. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3107416741-516435 від 13.11.2021. Згідно умов кредитного договору відповідач 13.11.2021 отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. шляхом переказу на її банківську картку. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №3107416741-516435 від 13.11.2021 загальна сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача за договором кредиту, становить 33 188,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за основним боргом; 23 188,00 грн заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань та не здійснила виплату грошових сум у строки, передбачені договором кредиту. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Кошельок» за договором кредиту від 13.11.2021 року №3107416741-516435 в загальній сумі 33 188,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача суму понесених ним судових витрат. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання 07.10.2025 та 10.12.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, вважається повідомленою належним чином. Відзив на позовну заяву не подала. За наведених обставин суд констатує про можливість проведення розгляду справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №3107416741-516435. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор - 9596 -, для підписання кредитного договору № 3107416741-516435 від 13.11.2021 року, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Сторонами визначено відсоткову ставку за користування кредитом, суми, які підлягають сплаті та графік погашення сум за кредитом. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3107416741-516435 від 13.11.2021 року. Згідно умов кредитного договору, відповідач 13.11.2021 року отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. шляхом переказу на її банківську картку. Із інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на вимогу суду, слідує, що платіжна картка [NUMBER] належить [PERSON] . Надано роздруківку руху зазначених коштів (користування коштами, оплата за товари та послуги). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3107416741-516435 від 13.11.2021 року у [PERSON] станом на 21.07.2025 утворилась заборгованість за договором №3107416741-516435 про надання кредиту, в розмірі 33 188,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 23 188,00 грн. Окрім того, на виконання ухвали суду від 23.07.2025 про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу суду запитувану інформацію стосовно відповідача [PERSON] . Зокрема про те, що на ім`я [PERSON] відкрита карта № [NUMBER] ). Також надано інформацію про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] , за період з 12.11.2021 по 10.03.2022, якої вбачається що 13.11.2021 року зараховано переказ на суму 10 000,00 грн. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Кошельок» не повернуті, не сплачені інші суми, передбачені сторонами в кредитному договорі, що свідчить про порушення прав позивача, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманих та неповернутих сум кредитних коштів, а також погоджених сторонами кредитного договору відсотків, інших сум. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінивши наведені докази, зокрема: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5506 від 29.05.2019 р., договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року, додаток до Договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 р. про виконання робіт виконаних адвокатом Адвокатським бюро АБ «Герман Гурський та партнери», суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності та реальності надання послуг, вимоги позивача ТОВ «КОШЕЛЬОК» щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката, підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 4000 грн. Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial