Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

11.06.2025р. [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом в якому просить розірвати договір підряду, укладений 17.12.2024р. між нею та ФОП [PERSON] ; стягнути з відповідача на її користь сплачену попередню оплату в розмірі 288194,00 грн. та завдані матеріальні збитки в розмірі 4350,00 грн.; компенсувати судові витрати.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12.2024р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3556570882 (впровадження заходів щодо енергоефективності та енергозбереження). Згідно умов договору позивачу було надано кредит в сумі 288194,00 грн. для придбання та встановлення гібридної системи електропостачання фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок, встановленою потужністю від 1 до 10 кВт, разом із гібридними інверторами, що здатні працювати як в автоматичному так і в синхронному із зовнішньою мережею та установками зберігання енергії ємністю від 1 кВт год за кожен 1 кВт встановленої потужності генеруючої установки. Кредит надавався відповідно до Порядку надання фінансової державної підтримки фізичним особам, які встановлюють у власних домогосподарствах генеруючі установки, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою КМУ від 07.06.2024р. № 673 та Програми «Енергонезалежність фізичних осіб власників домогосподарств», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.07.2024 № 340. Згідно п. 3.2.1 договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням (здійснення договірного списання) дебетового переказу в безготівковій формі на поточний рахунок фізичної особи-підприємця [PERSON] . 16.12.2024р. відповідачем було виставлено на ім`я позивача рахунок-фактуру № 12 на суму 288194 грн. для придбання та встановлення комплекту гібридної системи електропостачання, потужністю 5 кВт, на базі фотоелектричних модулів. АТ «Ощадбанк» було здійснено оплату згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури на суму 288194 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 17.12.2024р. Позивач вказує, що фактично між нею та відповідачем було укладено договір підряду, який в письмовій формі оформлений не був з вини [PERSON] , оскільки останній після виставленого рахунку-фактури та отримання коштів, почав ухилятися як від оформлення угоди так і від виконання робіт. На виконання умов договору, [PERSON] сплатила банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 4350,00 грн. Позивач також зазначає, що вона особисто та її чоловік неодноразово зверталися до відповідача з приводу виконання ним робіт, вели з ним переписки в месенджері «Viber». Останній спочатку обіцяв все зробити, але згодом перестав відповідати та на телефонні дзвінки і повідомлення більше не реагував. Таким чином, оскільки ФОП [PERSON] до виконання робіт тривалий час так і не припустив, своїх договірних зобов`язань не виконав, позивач, стверджуючи про порушення своїх прав, просила задовольнити її вимоги. Ухвалою суду від 13.06.2025р. у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи. Роз`яснено відповідачу право подати письмовий відзив разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. 22.09.2025р. [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, окрім раніше заявлених вимог також просила стягнути з відповідача сплачені нею відсотки до договором про споживчий кредит №3556570882 від 17.12.2024р. в сумі 37031,09 грн. Збільшені позовні вимоги мотивовані тим, що п. 2.4.6 договору передбачена базова процента ставка в розмірі 2023,% річних. У п. 2.6 договору вказано, що за умови дотримання позичальником умов Програми та відсутності обставин та/або порушень умов Договору позичальнику встановлюється компенсаційна процентна ставка у розмірі 0%. Проте, внаслідок того, що ФОП [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, [PERSON] змушена була оплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 37031,09 грн., а тому вважає, що вказані понесені нею витрати виникли з вини відповідача та повинні бути ним їй компенсовані. Ухвалою суду від 16.10.2025р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до судового розгляді по суті. В судовому засіданні представник позивача Бежук С.М. збільшені позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позові та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач ФОП [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання та місцезнаходження ФОП. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.7, 8\~ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1\~ст. 131 ЦПК України\~визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що ФОП [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню виходячи із наступного. З матеріалів справи встановлено, що 17 грудня 2024 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3556570882 (впровадження заходів щодо енергоефективності та енергозбереження). За умовами договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору). Згідно п. 2.2 договору, кредит надається в загальному розмірі 288194,00 грн. на строк 120 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 16 грудня 2034р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлений згідно з умовами цього договору. Кредит надається на такі цілі: придбання та встановлення гібридної системи електропостачання фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок, встановленою потужністю від 1 кВт до 10 кВт, разом із гібридними інверторами, що здатні працювати як в автономному, так і в синхронному з зовнішньою мережею режимі, та установками зберігання енергії ємністю від 1 кВт год на кожен 1 кВт встановленої потужності генеруючої установки) відповідно до вимог Порядку та Програми. Відповідно до п. 2.4.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату Процентів за процентною ставкою (далі Базова процента ставка), розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором. В пункті 2.4.6 договору зазначено, що на момент його укладення Базова процентна ставка становить 20,23% річних. При цьому, в п. 2.6.1 договору вказано: приймаючи до уваги умови програми, користуючись принципом свободи договору та

Outcome: approved