Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4461541 від 17.08.2021 року та кредитним договором № 101390584 від 13.09.2021 року в загальній сумі 104 495,00 грн, яка складається: за тілом кредиту - 13 000,00 грн; за нарахованими процентами - 88 975,00 грн, комісія - 2 520,00 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору - 2 422, 40 грн та витрат на правничу допомогу - 25 000,00 грн. Позивач обґрунтував свої вимоги тим що, 17.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4461541 та відповідачу надано кредит в розмірі 8 000,00 грн. 13.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101390584 та відповідачу надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. 29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4461541. 17.12.2021 року було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників,в тому числі за договором № 101390584. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами № 101390584 та № 4461541. Відповідач не виконав умови кредитних договорів та в нього сформувалась заборгованість. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем її реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стислий виклад відзиву: Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» виходячи з наступного. З копій наданих позивачем договорів вбачається, що вони були укладені в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Беручи до уваги зміст відомостей про позичальника, що викладені у такому договорі, то для ідентифікації позичальника використовувався номер телефону [NUMBER] . Разом з тим матеріали справи не містять жодних доказів, що під час укладення спірного договору [PERSON] проходив верифікацію та що останньому належить вказаний у договорі номер телефону [NUMBER] , оскільки при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Разом з тим вважають, що надані позивачем паперові копії договорів про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту та анкета-заява, які укладались в електронній формі, не вважаються письмовими доказами в даній справі. З наданих позивачем доказів, встановити факт перерахування коштів саме кредитодавцем відповідачу на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинам не можливо. Позивачем не доведено, що відповідач отримував від первісного кредитора певний одноразовий ідентифікатор, здійснював вхід в особистий кабінет та проставляв саме на спірних договорах кредиту електронний підпис. Отже, неможливо й стверджувати про законність нарахування відповідачу відсотків за користування кредиту виходячи з умов, які викладені у копії договорів. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, борг відповідача за договором №4461541 станом на 18.08.2025 року становить 74 370,00 грн, який складається з наступного: 8000,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 64 800,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Кредитодавець мав право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором не більше ніж за 60 днів користування кредитними коштами, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок, становить 26000,00 грн. (період кредитування з 17.08.2021 по 17.09.2021 відсоткова ставка становить - 2,5%, за період з 17.09.2021 по 17.10.2021 - 5%). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, борг відповідача за договором №101390584 станом на 18.08.2025 року становить 39 375,00 грн, який складається з наступного: 5 000,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 33 375,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Кредитодавець мав право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором не більше ніж за 60 днів користування кредитними коштами, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок, становить 12 375,00 грн (період кредитування з 13.09.2021 по 28.09.2021 відсоткова ставка становить - 1,5%, за період з 29.09.2021 по 13.11.2021 - 5%). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Крім того, відповідач з 07 квітня 2023 року на підставі Указу Президента України №65/2022 (із змінами) призваний на військову службу, де і перебуває на сьогоднішній день. А тому проценти за користування кредитом не нараховуються. Вимоги п. 2.2.1. Договору про споживчий кредит про обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними. Матеріали справи не містять і позивачем на надано доказів на набуття останнім права вимоги до відповідача, матеріали справи не містять доказів проведення оплати за договором відступлення права вимоги, укладеними між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» №10-01/2023 від 10.01.2023. Таким чином, з урахуванням вказаних вище обставин, наявні підстави для висновку, що позивачем не надано до позовної заяви жодних доказів, які з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку свідчили б про те, що у відповідача наявні невиконані грошові зобов`язання, у зв`язку з чим відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки факт порушеного права є кінцева дата строку дії кредитного договору, а з позовом позивач звернувся 02.09.2025р., тобто через чотири років, а тому слід відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення заборгованості, у зв`язку із спливом позовної давності і за відсутності поважних причин її пропущення. Проти задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу заперечують у повному обсязі. Стислий виклад відповіді на відзив: Факт ідентифікація відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно даної довідки на номер телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, реквізити банківської картки, тощо. Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за Договором, можливості продовження строку користування кредитними коштами, в порядку та на умовах визначених Договором; Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Щодо перерахування коштів, то небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Для спростування заперечень Відповідача, подається клопотання про витребування доказів. Щодо переходу права вимоги, то договори факторингу не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. Щодо нарахування відсотків, у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи) як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і Відповідач) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від Відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). З наданих Відповідачем документів вбачається, що він проходить військову службу станом на 10.05.2024 року. Треба звернути увагу, що на момент укладення кредитного договору Відповідач не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджувались пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, всі нарахування здійснені кредитором до 23.02.2022 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення, оголошення воєнного стану та набуття Відповідачем статусу військовослужбовця. Перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому - воєнного стану. Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Наголошуємо, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою Відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 03.09.2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами направлено до Черкаського районного суду Черкаської області за територіальною підсудністю. 24.09.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 10.10.2025 року через Електронний суд від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи. 13.10.2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. 14.10.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо відповідача. 15.10.2025 року через Електронний суд від представника відповідача надійшов відзив. 20.10.2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив 04.11.2025 року через Електронний суд від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана інформація. 05.11.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області розгляд справи відкладено на іншу дату. Встановлені судом обставини: 17.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4461541, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) V46735, який був відправлений на номер телефону відповідача [NUMBER] та введений відповідачем. Відповідно до договору сторони погодили наступні умови: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 8 000,00 грн; валюта - гривня; строк кредиту - 30 днів; дата повернення 16.09.2021 року; тип процентної ставки - фіксована; Проценти за користування кредитом: 6000.00 грн, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; Комісія за надання кредиту: 1 520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7 520,00 грн в грошовому виразі та 317,286.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 15 520,00 грн. 13.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101390584, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) J12768, який був відправлений на номер телефону відповідача [NUMBER] та введений відповідачем. Відповідно до договору сторони погодили наступні умови: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 5 000,00 грн; валюта - гривня; строк кредиту - 15 днів; дата повернення 28.09.2021 року; тип процентної ставки - фіксована; Проценти за користування кредитом: 1125,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; Комісія за надання кредиту: 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2 125,00 грн в грошовому виразі та 553,031.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 7 125,00 грн. Як вбачається із договорів, продовження строку кредитування вказаних договорів може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: - пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору; - пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. На підтвердження виконання переказу коштів за договором про споживчий кредит № 4461541 від 17.08.2021 року позивач надає квитанцію від 17.08.2021 року про переказ коштів через систему LIQPAY, ID операції [NUMBER] в сумі 8 000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] . На підтвердження виконання переказу коштів за договором про споживчий кредит № 101390584 від 13.09.2021 року позивач надає квитанцію від 13.09.2021 року про переказ коштів через систему LIQPAY, ID операції [NUMBER] в сумі 5 000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] . Згідно витребуваної інформації, що надійшла від представника АТ КБ «Приватбанк» повідомляється, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Фінансовим номером на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № 516875*65 за період 17.08.2021-24.08.2021 року та 13.09.2021-20.09.2021 року був номер [NUMBER] . Додатково надано виписки по особовому рахунку, з яких вбачається, що на карту відповідача були здійсненні наступні надходження: 17.08.2021 переказ коштів в розмірі 8 000,00 грн, коментар: viplata zaima Miloan, ID платежу 1736746941; 13.09.2021 переказ з карти на карту в розмірі 5 000,00 грн, ID платежу 1762328029. Тобто первісний кредитор ТОВ «Мілоан» умови кредитних договорів виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму, в свою чергу останній зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4461541. 17.12.2021 року було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами № 101390584 та № 4461541. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором про споживчий кредит №4461541 від 17.08.2021 р., становить 74 320,00 грн, з яких: тіло кредиту - 8 000,00 грн; нараховані проценти на дату відступлення права вимоги - 64 800,00 грн; комісія - 1 520,00 грн. Проте позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 65 120,00 грн, з яких: тіло кредиту - 8 000,00 грн; нараховані процентами на дату відступлення права вимоги - 55 600,00 грн; комісія - 1 520,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором про споживчий кредит №101390584 від 13.09.2021 р., становить 39 375,00 грн, з яких: - тіло кредиту - 5 000,00 грн; нараховані проценти на дату відступлення права вимоги - 33 375,00 грн; комісія - 1 000,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами становить 104 495,00 грн, з яких: тіло кредиту - 13 000,00 грн; нараховані проценти на дату відступлення права вимоги - 88 975,00 грн., комісія - 2 520,00 грн. З наданих доказів відповідачем, вбачається, що згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Також представник відповідача звертає увагу суду, що відповідач з 07 квітня 2023 року на підставі Указу Президента України №65/2022 (із змінами) призваний на військову службу, де і перебуває на сьогоднішній день. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500. Дію карантину, встановленого цією постановою, було неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 17.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4461541, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) V46735 та відповідачу було надано кредит в розмірі 8 000,00 грн. 13.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101390584, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) J12768 та відповідачу було надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. ТОВ «Коллект Центр» на підставі договорів факторингу наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами № 101390584 та № 4461541 Суд дослідивши матеріали справи вважає, що за наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з реєстрів боржників і прав вимог, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до нього. Суд розглянувши вимогу відзиву про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог, зазначає наступне. Оскільки з 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було не одноразово продовжено (востаннє Указ Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб). А введення воєнного стану в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№2120-ІХ), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257-259, 362, 559, 681,728, 786,1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Судом встановлено, що строк звернення до суду із позовними вимогами щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитними договорами не пропущено. Суд не погоджується щодо розрахунку заборгованості в частині нарахування відсотків. Отже, зі змісту умов кредитних договорів вбачається, що сторони узгодили, що кредит надається на визначений строк . Доказів, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом, зміну дати повернення всієї суми кредиту та у зв`язку з цим сплачував комісію, визначену п. 2.2.1 Договору, матеріали справи не містять. В іншому випадку, у разі не повернення кредитних коштів у визначений договорами термін, договір передбачає збільшену процентну ставку за подальше користування кредитними коштами. Не дивлячись на те, що підвищені проценти за користування кредитними коштами в договорі визначаються як стандартна процентна ставка (п. 1.6 договору), очевидним є факт, що її нарахування передбачене у разі не виконання відповідачем умов кредитного договору, а саме не повернення кредитних коштів у встановлений п. 1.3 договору строк кредитування, тобто фактично є санкцією. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника (п. 2.2.1 договору) за змістом укладеного договору пов`язується виключно з не поверненням кредитних коштів у визначений п. 1.3 договору строк, що не узгоджується з Правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20, відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений п. 1.3 договору строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 2.2.1 договору (сплати комісій за продовження дії договору) є неправомірною поведінкою, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу періоду кредитування проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі, встановленому договором. Отже, відповідно до договору про споживчий кредит № 4461541 від 17.08.2021 року кредит надавався в розмірі 8 000,00 грн, строком на 30 днів, процентна ставка - 2,50 %, проценти - 6 000,00 грн. Тобто первісний кредитор мав право стягувати відсотки лише за користування кредитом терміном в 30 днів. Відповідно до договору № 101390584 від 13.09.2021 року кредит надавався в розмірі 5 000,00 грн, строком на 15 днів, процентна ставка - 1,50 %, проценти - 1 125,00 грн. Тобто первісний кредитор мав право стягувати відсотки лише за користування кредитом терміном в 15 днів. Щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами військовослужбовцем, суд дійшов висновку, що оскільки військовослужбовець перебуває на службі з 07.04.2023 року по теперішній час, а кредитний договір укладено з 17.08.2021 року та 13.09.2021 року, і відповідно відсотки нараховані з 17.08.2021 року по 16.09.2021 року та з 13.09.2021 по 28.09.2021 року, то суд вважає за необхідно відмовити в даній вимозі. Також суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15. За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в загальному розмірі 2 520,00 грн є нікчемними з моменту укладення договорів, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню. Отже враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти отримані ним на підставі договорів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в наступному розмірі: за договором №4461541 від 17.08.2021 року в загальному розмірі 14 000,00 грн, що складається із тіло кредиту - 8 000,00 грн та відсотки - 6 000,00 грн; за договором № 101390584 від 13.09.2021 року в загальному розмірі 6 125,00 грн, що складається із тіло кредиту - 5 000, 00 грн та відсотки - 1 125,00 грн. Що в загальному розмірі становить 20 125,00 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідно відмовити. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року з додатками; тарифи на послуги адвоката; заявка на надання юридичної допомоги № 1155 від 01.08.2025 року; Витяг з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія довіреності. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 0549870020 від 27.08.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 20 125,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог (19,26 %), а саме судового збору - 466,55 грн та витрат на правничу допомогу - 4 815,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial