Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також просив зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису про народження №1574 від 04.08.2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька « [PERSON] », а також змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». Вимоги заяви обґрунтовано тим, що 02 вересня 2025 року він уклав шлюб з [PERSON] . До реєстрації шлюбу, на утриманні [PERSON] перебувала неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , батько якої - [PERSON] , записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. За час спільного проживання з [PERSON] , у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають з ними в складі сім`ї. Разом з ними також проживає в складі сім`ї [PERSON] , з якою у нього склалися гарні стосунки і вона називає його татом, а тому він вважає, що усиновлення буде відповідати найкращим інтересам дитини. [PERSON] згідна, щоб він усиновив [PERSON] . Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 19.11.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву, пояснив, що його рішення усиновити дитину є зваженим та обдуманим, він розуміє наслідки усиновлення. Хоче, щоб їх із дружиною діти мали однакові права та захист. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Любарської селищної ради у судовому засіданні підтримала висновок про доцільність усиновлення [PERSON] дитини та вважає, що заяву належить задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що у неї з заявником склались гарні відноснини і вона називає його батьком, а він її донькоют та хоче щоб він її удочерив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 02 вересня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1386 (а.с.14). В період спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.22, 23). Дружина заявника - [PERSON] , має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 04.08.2015 року, батьком якої значиться [PERSON] (а.с.18). Разом з тим, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00020273942 від 02.06.2018, вказує на те, що відомості про батька [PERSON] , зазначено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.17). Мати дитини - [PERSON] , у відповідності до заяви від 30.09.2025, що засвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Прогонним Є.М., надала добровільну згоду на усиновлення [PERSON] її доньки [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки про склад сім`ї №356 від 30.09.2025, виданої Липненським старостинським округом, [PERSON] зареєстрований та проживає у житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька дружини, [PERSON] - син та [PERSON] - син (а.с.24). З Акту обстеження умов проживання, від 08.10.2025, складеного комісією у складі: т.в.о. начальника служби у справах дітей Любарської селищної ради Д.Шимко, головного спеціаліста служби у справах дітей Ю.С.Горобець, вбачається, що матеріально-побутові умови в будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає родина [INFO] задовільні. Кімнати облаштовані необхідними меблями, побутовою технікою. Діти мають окрему кімнату, створені відповідні умови для розвитку, навчання та відпочинку (а.с.35). Згідно копії витягу і Інформативно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" МВС України ФОВА-0047755831, [PERSON] , [INFO] , станом на 01.10.2025 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.9). З висновку про стан здоров`я від 30.09.2025 виданого КНП "Любарська лікарня" Любарської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я може бути усиновлювачем (а.с.10). Характеристика, видана 30.09.2025 Липненським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що [PERSON] , [INFO] , з батьками, дружиною та дітьми проживає в с.Липне Житомирського району. Зарекомендував себе з позитивної сторони, трудолюбивий, відповідальний, спокійний та врівноважений, в громадських місцях веде себе добре. Займається домашнім господарством, обробітком земельних ділянок, а також здійснює догляд за батьком на непрофесійній основі (а.с.11). Згідно листа [INFO] №4/2084 від 01.05.2024, [PERSON] надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.28). Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 30.09.2025, виданого КНП «Любарський ЦПМСД», [PERSON] , [INFO] , здорова (а.с.16). Орган опіки та піклування Любарської селищної ради у висновку від 14.10.2025 №2968/01-14 вважає усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.36-37). Як передбачено ст.ст.3-5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст.211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. (ч.ч.1- 2 ст.211 СК України). Відповідно до ст.212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. [PERSON] в судовому засіданні підтвердила свою згоду на усиновлення її дитини: [PERSON] її чоловіком [PERSON] . Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1 - 3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст.232 ч.1, 3-5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч.2 - 4 ст.231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст.234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає можливим у відповідності до ст.ст.229, 231 СК України, ч.3 ст.314 ЦПК України задовольнити прохання заявника та змінити дитині прізвище та по батькові, що є підставою для внесення змін в Книгу записів актів про народження. Згідно ст.228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно ст.314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Таким чином, перешкод для даного усиновлення в процесі розгляду справи судом не встановлено, а тому заява [PERSON] про усиновлення дитини підлягає до задоволення.

Outcome: approved