Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю без згоди батька. Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] . У шлюбі з відповідачем вони перебували з 2012 року, шлюб розірваний рішенням Вінницького міського суду 127/11024/15-ц. Відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, за рішенням Вінницького міського суду від 24.10.2016, справа № 127/19225/16-ц. Місце проживання їх неповнолітнього сина зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Також і її місце проживання зареєстроване за даною адресою. 30.07.2025 вона на своє ім`я придбала у власність квартиру [ADDRESS] . У зв`язку зі зміною їхнього з дитиною місця проживання, приведення документів у відповідність з дійсною адресою місця проживання, вона звернулась до батька дитини - відповідача [PERSON] з пропозицією надати згоду на зміну реєстрації місця проживання сина. Відповідач відмовив в задоволенні такого прохання. У липні 2025 року з заявами щодо реєстрації місця проживання неповнолітнього сина та її за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вона звернулась до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради. Рішенням Департаменту їй, як законному представнику [PERSON] , [INFO] , було відмовлено у реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] , з підстав того, що відсутній документ щодо надання згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини за адресою матері, під час подання заяви батько дитини також не був присутнім особисто. Рішенням Департаменту їй особисто було відмовлено у реєстрації її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з підстав того, що одночасно з заявою від неї особисто, була подана заява щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , при цьому відсутній документ щодо надання згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини за адресою матері, під час подання заяви батько дитини також не був присутній особисто. Письмовою відповіддю заступника міського голови Вінницької міської ради їй було роз`яснено, що умовою перереєстрації місця проживання неповнолітньої дитини є, зокрема, подання до органу реєстрації відповідної згоди батька дитини (засвідченої нотаріально в установленому законодавством порядку) або відповідне рішення суду про визначення місця проживання дитини. Просить надати дозвіл на зняття з зареєстрованого місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та на реєстрацію його місця проживання разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . Ухвалою суду від 17.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 12.11.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 1655613 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі та призначення судового розгляду в судовому засіданні разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. 30.09.2025, 21.10.2025 та 18.11.2025 до суду повернулись рекомендовані повідомлення разом з довідкою про відсутність адресата за вказаною адресою. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні, дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи їх на предмет належності, допустимості, достовірності, кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку наданих доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). 26.06.2015 розірвано шлюб між сторонами, що стверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, у справі № 127/11024/15-ц (а.с.5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016 у справі №127/19225/16-ц, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/010564161 від 31.07.2025 (а.с.7). Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/010563676 від 31.07.2025 (а.с.8). 30.06.2025 позивач придбала у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Смірновою А.О., зареєстровано в реєстрі за №361 (а.с.9-10), витягом з Державного реєстру речових прав № 433433264 від 30.06.2025 (а.с.11). Позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 3 ст. 12 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та ч. 3 п. 87 Порядку декларування та реєстрації проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", що стверджується рішенням про відмову у реєстрації місця проживання від 30.07.2025 №160725030893 (а.с.12). Також позивачу відмовлено у реєстрації її місця проживання на підставі п. 3 ст. 12 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та ч. 3 п. 87 Порядку декларування та реєстрації проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", що стверджується рішенням про відмову у реєстрації місця проживання від 30.07.2025 №160725030876 (а.с.14). Заступником міського голови Вінницької міської ради Г.Якубович листом від 28.07.2025 № Б/01/45475/1-00-10 (а.с.16-18) позивачу роз`яснено, що умовою перереєстрації місця проживання неповнолітньої дитини є, зокрема, подання до органу реєстрації відповідної згоди батька дитини (засвідченої нотаріально в установленому законодавством порядку) або відповідне рішення суду про визначення місця проживання дитини. Відповідно до заяви заступника начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. з метою захисту прав та законних інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей міської ради підтримує позов [PERSON] щодо надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю без згоди батька (а.с.59). Статтею 27 Конвенції "Про права дитини" закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 18 даної Конвенції, повинен бути забезпечений принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45). Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні "Хабровські проти України" від 17.01.2016, суд зазначив, що важливою метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільних дій з боку державних органів. Крім того, існують позитивні обов`язки, властиві ефективному "дотриманню" права на повагу до сімейного життя. В обох контекстах треба зважати на справедливий баланс, який слід зберігати між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому; та в обох контекстах держава користується певною свободою розсуду. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 242 ЦК України передбачено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до пункту 14, 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 №265, дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Відповідно до пункту 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Отже, виходячи з вищезазначених норм закону, згода другого з батьків на реєстрацію місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, є обов`язковою. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Враховуючи вищезазначене, відсутність пояснень батька дитини, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, згоди або незгоди щодо суті питання не висловив, служба у справах дітей Вінницької міської ради позов підтримала, тому суд вважає за можливе позов задовольнити та надати дозвіл позивачці на зняття із зареєстрованого місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та на реєстрацію його місця проживання разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved