Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

11 листопада 2025 року [PERSON] звернулась до Захарівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 15 жовтня 2024 року шлюб сторін був зареєстрований Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 153. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через відсутність спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що втрачено почуття поваги та любові один до одного. Оскільки жити в постійних конфліктах та сварках неможливо, сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини. Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 11). У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялася\~належним чином\~(а.с.\~15).\~Водночас надала\~до суду\~заяву, у якій вказала, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 16). Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/1152/25 на підставі частини 8 статті 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 1999452 від 12 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , згідно якої останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідача, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом установлено, що 15 жовтня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ), актовий запис № 153. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 2024 року Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка з дошлюбного « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2025 року (а.с. 6). Із тексту позовної заяви вбачається, що подружнє життя сторін не склалося через відсутність спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що втрачено почуття поваги та любові один до одного. Оскільки жити в постійних конфліктах та сварках було неможливо, сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини. Згідно із статтею 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (стаття 21 СК України). У відповідності до частини 2 статті 104 та частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~вимогами статті\~112\~Сімейного кодексу\~України суд\~з`ясовує фактичні\~взаємини подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved