Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,0 м2, житловою площею 27,6 м2, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 29.05.2000 року виконавчого комітета Нещеретівської сільської ради, виданого на підставі рішення виконавчого комітета Нещеретівської сільської ради від 26.05.2000 року №65 і зареєстрованого Білокуракивським районним бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за заявником за реєстровим №386 29.05.2000 року і записаного до реєстрової книги №2. В жовтні 2025 року, заявник звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ЦНАП Петрівської сільської ради з приводу реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на зазначену квартиру, однак їй було відмовлено та роз`яснено, що проведення реєстраційних дій не можливе, через відсутність інформації з ДРРП щодо зареєстрованого права власності за нею на дану квартиру. У зв`язку з чим заявник просить суд встановити юридичний факт належності їй квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,0 м2, житловою площею 27,6 м2, на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 29.05.2000 року виконавчого комітета Нещеретівської сільської ради, виданого на підставі рішення виконавчого комітета Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Ухвалою судді Дарницького районного суд м. Києва від 24 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання з`явилася заявник, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації не заперечувала проти встновлення факту, що має юридичне значення Заінтересована особа ЦНАП Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Заінтересована особа Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України в судове засідання свого представника не направила, надіславши пояснення, в яких просили суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,0 м2, житловою площею 27,6 м2, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 29.05.2000 року, виданого виконавчим комітетом Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. (а.с. 9-10). Рішенням 34 сесії Нещеретівської сільської ради четвертого скликання №34/7 від 05 травня 2005 року [ADDRESS] було змінено на [ADDRESS] . Рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Білокуракинської сільської ради №9/10 від 16 квітня 2021 року було внесено зміни в назви вулиць та нумерацію будівель в [ADDRESS] з нумерацією 2,4,6. Таким чином було змінено адресу будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] . Так, як встановлено судом [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В зв`язку з збройною агресією та повномасштабним вторгненням рф, с. Нешеретове Сватівського району Луганської області було окуповано та віднесено територіальну громаду, де знаходиться нерухоме майно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України№75 від 25.04.2022 року. В жовтні 2025 року, заявник звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ЦНАП Петрівської сільської ради з приводу реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на зазначену квартиру, однак їй було відмовлено та роз`яснено, що проведення реєстраційних дій не можливе, через відсутність інформації з ДРРП щодо зареєстрованого права власності за нею на дану квартиру. За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. З огляду на наведене, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до висновку що вимоги заяви обґрунтовані та знайшли своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved