Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

26.05.2025 року, через систему «Електронний суд», до Новозаводського районного суду міста Чернігова Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі - ТОВ ФК «ЕЙС») звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №00-9756338 від 06.05.2024 року у розмірі 36 284,00 грн, а також понесених судових витрат у розмірі 2 422,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9756338 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора 98103. Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобов`язується сплатити комісію за надання кредиту у сумі 1000,00 грн та на його банківську картку перераховано грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти у вказаній сумі на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Проте відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 36 022,58 грн, яка складається з: 11 000,00 грн - заборгованість кредитом; 25 284,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 25.11.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Борржників за Договором факторингу та Акту прийому-передачі, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 36 022,58 грн. Позивач не здійснював нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки первісного кредитора чи позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Отже, у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №00-9756338 від 06.05.2024 року, загальна сума заборгованості відповідача становить 36 022,58 грн, яку просить стягнути в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правничу длопомогу в розмірі 7 000,00 грн. Одночасно, в матеріалах справи міститься клопотання про витребування у АТ «Універсал Банк» доказів щодо зарахування коштів на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) згідно Кредитного договору №00-9756338 від 06.05.2024 року. Ухвалою судді від 15.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, щодо перерахування коштів на карту № [NUMBER] за Кредитним договором №00-9756338 від 06.05.2024 року. З АТ «Універсал Банк» на виконання вказаної вище ухвали надійшла інформація щодо перерахування коштів на карту № [NUMBER] за Кредитним договором №00-9756338 від 06.05.2024 року та довідка про рух коштів по катці від 22.08.2025 року. Сторони в судове засідання не викликалися, позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотньому поштовому рекомендованому повідомленні. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 06.05.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9756338, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті в формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 98103. (а.с. 13-17) Приймаючи умови договору, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись правил, повний текст яких розміщений на сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/. (а.с. 18-22) Крім того, підписанням паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. (а.с. 23-24) За умовами договору сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 10 000 гривень. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 01.05.2025 року (пункти 1.2, 1.3 Договору). Відповідно до пункту 2.8 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 06.05.2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем у сумі 10 000 гривень на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з пунктами 1.5.1, 1.5.2 Договору стандартна процента ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного у пункті 1.3 цього Договору. Пунктом 1.6 Договору передбачено, що за надання Кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 1000 гривень. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів Кредиту з поточного рахунку Кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.3 цього Договору. Із довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , з якою укладено договір № 00-9756338 від 06.05.2024 року ідентифікована ТОВ «МАКС КРЕДИТ» акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось одноразовим ідентифікатором 98103, що направлений 06.05.2024 року на номер телефону [NUMBER] . (а.с. 25) Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» повідомило, що через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні транзакції, у тому числі на суму 10 000 гривень на номер карти [NUMBER] . (а.с. 26-27) 25.11.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» («Фактор») та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» («Клієнт») укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9756338 від 06.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС». (а.с. 38-40) Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 00-9756338 від 06.05.2024 року на загальну суму заборгованості 36 284,00 грн. (а.с. 46-47) Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 00-9756338 від 06.05.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» складає 36 284,00 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11 000 грн; простроченої заборгованості за відсотками - 25 284,00 грн. (а.с. 35) За таких обставин, до ТОВ «ФК «ЕЙС» починаючи з 25.11.2024 року відповідно до Договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 року перейшло право за Кредитним договором № 00-9756338 від 06.05.2024 року укладеного між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] . Згідно з інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» на запит суду, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку за період з 06.05.2024 року по 11.05.2024 року зараховано платіж у сумі 10 000 гривень, за [PERSON] закріплений фінансовий номер телефону: [NUMBER] , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою. З довідки про рух коштів по картці від 22.08.2025 року наданою АТ «Універсал Банк», вбачається, що 06.05.2025 року на рахунок [PERSON] [NUMBER] надійшов безготівковий платіж EasyPay на суму 10 000,00 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитний договір №00-9756338 від 06.05.2024 року укладений в електронній формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року, за № 675-VIII. Преамбула Закон України «Про електронну комерцію» кореспондує, що цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналогом власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення Кредитного договору №00-9756338 від 06.05.2024 року, на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 98103. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Позивачем надано суду: Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 року, Акт приймання-передачі до Договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 року, витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу, платіжну інструкцію №17 від 03.12.2024 року на суму 1 532 950,83 грн, щодо перерахування коштів за Договором факторингу, що підтверджують набуття ним прав нового кредитора до відповідача. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом перевірено факт надання кредитних коштів, правильність нарахування тіла кредиту та встановлено, що вказані суми відповідають умовам укладеного договору. Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за Договором №00-9756338 від 06.05.2024 року, які не спростовані відповідачем у належний та допустимий спосіб. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернула, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №00-9756338 від 06.05.2024 року станом 15.05.2025 року у розмірі 26 284,00 гривень. Позивачем понесені та документально підтверджені (а.с.10) судові витрати зі сплати судового збору, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача . Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога ТОВ ФК «ЕЙС» надавалася Адвокатським об`єднання «Тараненко та партнери» в особі адвоката Тараненка А.І. на підставі договору про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року та додаткової угоди № 28 від 07.04.2025 року, відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатом надано правові та юридичні послуги, на загальну суму 7000 грн. (а.с.48-49, 50-51, 52) Суд звертає увагу на положення пункту 3.6. Договору про надання правничої допомоги, які опосередковують сплату гонорару після безпосереднього надходження коштів на рахунок стягувача. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, розміру заявлених вимог, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також значення справи для сторони та усталену судову практику, з огляду на принцип обґрунтованості та пропорційності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: approved