Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

На розгляд\~Красноармійського міськрайонного суду Донецької області пред`явлено\~вказану позовну\~заяву, в якій заявлено вимоги здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] на два новоутворених об`єкта: Об`єкт №1 : житловий будинок літ. А-1, загальною площею 65,8 м.кв. та житловою площею 40,7 м.кв., прибудова літ.а-1, погріб літ.Пг-1, 1/2 сарай літ.Б-1, душ літ.В-1, вбиральня літ.Г-1, оглядова яма літ.к-1, гараж літ.К-1, сарай літ. М-1, сарай-літ.Н-1, навіс літ.П-1, вимощення літ.І, огорожа літ.№1. Об`єкт №2 : житловий будинок літ. А-1, загальною площею 70,3 м.кв. та житловою площею 55,6 м.кв., прибудова літ.а3-1, веранда літ.а4-1, погріб літ.Пг1-1, 1/2 сарай літ.Б-1, вбиральня літ.О-1, навіс літ. Р-1, навіс літ.С-1, навіс літ.Т-1, оглядова яма літ.у-1, гараж літ.У-1, навіс літ.Ф-1, душ літ.Х-1. Визнати за [PERSON] право власності на новоутворений в результаті поділу об`єкт - житловий будинок літ. А-1, загальною площею 70,3 м.кв. та житловою площею 55,6 м.кв., прибудова літ.а3-1, веранда літ.а4-1, погріб літ.Пг1-1, 1/2 сарай літ.Б-1, вбиральня літ.0-1, навіс літ. Р-1, навіс літ.С-1, навіс літ.Т-1, оглядова яма літ.у-1, гараж літ.У-1, навіс літ.Ф-1, душ літ.Х-1, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0606 площею 0,0725 га. Визнати за [PERSON] право власності на новоутворений в результаті поділу об`єкт - житловий будинок літ. А-1, загальною площею 65,8 м.кв. та житловою площею 40,7 м.кв., прибудова літ.а-1, погріб літ.Пг-1, 1/2 сарай літ.Б-1, душ літ.В-1, вбиральня літ.Г-1, оглядова яма літ.к-1, гараж літ.К-1, сарай літ. М-1, сарай- літ.Н-1, навіс літ.П-1, вимощення літ.1, огорожа літ.№1, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0565 площею 0,0519 га. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] , згідно договору дарування від 21.03.1997 року є власником 1/5 частки та згідно договору купівлі-продажу від 28.02.1990 року є власником 2/5 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Загалом у її власності перебуває 3/5 частки житлового будинку. Вказане нерухоме майно (3/5 частки) знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0606 площею 0.0725га (місце розташування: [ADDRESS] ), що перебуває у її власності. Співвласником житлового будинку у розмірі 2/5 часток є [PERSON] згідно договору дарування від 15.01.1999 року. Належна [PERSON] частка нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0565 площею 0.0519 га (місце розташування: [ADDRESS] ), що перебуває у приватній власності [PERSON] . Вказаний будинок є будинком так званого котеджного типу, тобто має одну спільну стіну та два окремих виходи. Господарські споруди знаходяться на різних земельних ділянках та ніяк між собою не перетинаються. Позивач маї намір виділити належне їй нерухоме майно в натурі в окремий об`єкт, тобто здійснити поділ житлового будинку за наявними частками. Зі співвласником [PERSON] була спочатку попередня домовленість про такий поділ. Однак потім вона втратила інтерес до цього. На даний час відповідач не виявляє інтересу до поділу будинку в нотаріальному порядку. З метою отримання згоди на укладення договору про поділ будинку і нотаріальному порядку позивачем була направлена письмова пропозиція до [PERSON] , яке, згідне рекомендованого повідомлення, вона отримала 22.02.2024 року. Згода на укладення відповідного нотаріального договору від відповідача не надана. Для поділу законодавством передбачено за наявності згоди іншого співвласника укладення нотаріально посвідченого договору про поділ майна в натурі, а у разі відсутності можливості укласти такий договір, реалізація права на поділ в натурі можливий лише в судовому порядку. Єдиним засобом реалізувати своє право на поділ майна є звернення із позовом до суду, тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2024 р. відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2024р справу призначено до судового розгляду. Рішенням Вищої ради\~правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 16 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С справу було прийнято та призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначала здійснювати розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданої заяви про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] \~є власником 1/5 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування від 21.03.1997 року (а.с.13) Згідно договору купівлі-продажу від 28.02.1990 року позивач [PERSON] \~ є власником 2/5 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Загалом у власності позивача перебуває 3/5 частки житлового будинку. Вказане нерухоме майно (3/5 частки) знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0606 площею 0.0725га (місце розташування: [ADDRESS] ), що перебуває у її власності на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого на підставі Рішення виконкому Красноармійської міської Ради народних депутатів від 21.10.1998 року №564 (а.с.10). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] (частка 3/5 позивача у праві власності має загальну площу 70,3 кв.м., житлова площа 55,6 кв.м.(а.с.16-19). Співвласником житлового будинку у розмірі 2/5 часток є [PERSON] згідно договору дарування від 15.01.1999 року (а.с.21). Належна [PERSON] частка нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0565 площею 0.0519га (місце розташування: [ADDRESS] ), що перебуває у приватній власності [PERSON] (а.с.20). Згідно до\~Висновку щодо\~технічної можливості\~поділу об`єкта\~нерухомого майна\~від 18.10.2023\~року,\~будинок присадибного\~типу з\~господарськими спорудами,\~розташований за\~адресою: [ADDRESS] \~за технічними\~показниками об`єкт\~нерухомого майна\~може бути\~поділено в\~2\~об`єкта нерухомого\~майна,\~а саме:\~Об`єкт №1 :\~житловий будинок\~літ.\~А-1,\~загальною площею\~65,8\~м.кв.\~та житловою\~площею 40,7\~м.кв.,\~прибудова літ.а-1,\~погріб літ.Пг-1,\~1/2\~сарай літ.Б-1,\~душ літ.В-1,\~вбиральня літ.Г-1,\~оглядова яма\~літ.к-1,\~гараж літ.К-1,\~сарай літ.\~М-1,\~сарай-літ.Н-1,\~навіс літ.П-1,\~вимощення літ.І,\~огорожа літ.№1.\~Об`єкт №2 : житловий будинок літ. А-1, загальною площею 70,3 м.кв. та житловою площею 55,6 м.кв., прибудова літ.а3-1, веранда літ.а4-1, погріб літ.Пг1-1, 1/2 сарай літ.Б-1, вбиральня літ.О-1, навіс літ. Р-1, навіс літ.С-1, навіс літ.Т-1, оглядова яма літ.у-1, гараж літ.У-1, навіс літ.Ф-1, душ літ.Х-1 (а.с.34). У поданому позові позивач зазначила, що з метою отримання згоди на укладення договору про поділ будинку і нотаріальному порядку нею була направлена письмова пропозиція до [PERSON] , яку, згідно рекомендованого повідомлення, вона отримала 22.02.2024 року. Згода на укладення відповідного нотаріального договору від відповідача ні надана. Власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ст.ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ в натурі частки, що є у спільній власності. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-І30цс13 зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні». З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20). Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 295/451/16-ц. Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян за жилий будинок" № 7 від 04.10.1991 р.: при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЖК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена -(ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно доп.\~54.\~Постанови КМУ №858 від 17.10.2013р. ''Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' зазначено, що державна реєстрація права власності на майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання майна, проводиться за наявності в Державному земельному кадастрі чи відповідно в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про новосформоване/новостворене майно, утворене у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання та з обов`язковим встановленням належності майна, що поділяється, частка з якого виділяється чи об`єднується, на праві власності особі (особам), що здійснила (здійснили) такий поділ, виділ частки чи об`єднання. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання у результаті реконструкції, реставрації або капітального ремонту (далі - реконструкція), проводиться відповідно до пунктів 77-81 цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. Для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Державна реєстрація права власності на майно, утворене у результаті поділу майна, проводиться одночасно щодо всього майна, утвореного у результаті поділу, крім випадку, коли в результаті такого поділу змінюється власник майна, у тому числі припиняється право спільної власності. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання без проведення реконструкції, проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта та про присвоєння адреси, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва». І хоч позивачем виконано всі норми зазначені вище, а саме: виготовлено технічну документацію, отримано висновок щодо технічної можливості поділу нерухомого майна, однак позивач, незважаючи на вищевказане, не має можливості оформити право власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 70,3 м.кв. та житловою площею 55,6 м.кв., прибудова літ.а3-1,веранда літ.а4-1, погріб літ.Пг1-1, сарай літ.Б-1, вбиральня літ.0-1, навіс літ. Р-1, навіс літ.С-1, навіс літ.Т-1, оглядова яма літ.у-1, гараж літ.У-1, навіс літ.Ф-1, душ літ.Х-1, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1413200000:06:056:0606 площею 0,0725га, у зв`язку з відсутністю згоди іншого співвласника, а тому єдиним способом реалізувати своє право - оформити 3/5 житлового будинку, як самостійне нерухоме майно з часткою 1/1 за адресою: за адресою: [ADDRESS] , залишається лише на підставі рішення суду. Таким чином, встановивши, що є технічна можливість поділу будинку, тому є підстави про задоволення вимог про поділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на два новоутворених об`єкта та визнання права власності на кожен з об`єктів. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про стягнення судового збору позивачем не заявлено. На підставі ст. ст. 68-71 СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved