Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яскравий-6» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , у якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яскравий-6» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Оскільки відповідачка не сплачувала внески на утримання спільного майна, утворилася заборгованість за період з серпня 2023 року по червень 2025 року у розмірі 26 792,36 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 154,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 796,58 грн., пеню у розмірі 736,97 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн. Ухвалою суду від 15.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами, заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не висловив. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлену про дату, час та місце судового засідання відповідачку, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Судом встановлено, що у будинку за адресою: [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яскравий-6», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності з 02.11.2020 належить [PERSON] . Рішенням загальних зборів учасників ОСББ «Яскравий-6», затвердженим протоколом загальних зборів від 26.07.2023, зокрема, затверджено розмір щомісячного (починаючи з 01.09.2023) обов`язкового внеску співвласників будинку, що складається з: внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 9,60 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок до ремонтного фонду 1,50 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок до резервного фонду 1,00 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок на заходи безпеки у розмірі 185 грн. щомісячно за кожне приміщення; одноразовий внесок до резервного фонду на першочергові потреби ОСББ у розмірі щомісячного внеску на управління/утримання спільного майна. Встановлено строк сплати усіх внесків - не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з рішенням загальних зборів учасників ОСББ «Яскравий-6», затвердженого протоколом загальних зборів від 28.07.2024 затверджено розмір щомісячного (починаючи з 01.09.2024) обов`язкового внеску співвласників будинку, що складається з: внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 9,40 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок до ремонтного фонду 3,10 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок до резервного фонду 1,00 грн. за 1 кв.м загальної площі нерухомого майна; внесок на заходи безпеки у розмірі 185 грн щомісячно за кожне приміщення; одноразовий внесок для придбання та встановлення джерела резервного живлення у розмірі 73,00 грн. за 1кв.м житлового (квартири)/нежитлового приміщення.; одноразовий внесок до фонду на будівництво сміттєвого майданчика із розрахунку 16,00 грн. за 1 кв. м. Встановлено строк сплати усіх внесків - не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як убачається із наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахунку, заборгованості відповідача зі сплати внесків за період з серпня 2023 року по червень 2025 року у розмірі 26 792,36 грн., який відповідачем не спростований. Відповідно ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що у відповідача виник обов`язок зі сплати внесків за період з серпня 2023 року по червень 2025 року у розмірі 26 792,36 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Суд зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, у зв`язку з простроченням оплати одноразового внеску для придбання та встановлення джерела резервного живлення, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 128,82 грн., інфляційні втрати у розмірі 674,85 грн.; у зв`язку з простроченням оплати одноразового внеску до фонду на будівництво сміттєвого майданчика підлягають стягненню 3% річних у розмірі 25,83 грн., інфляційні втрати у розмірі 121,73 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за прострочення сплати вказаних одноразових внесків, а саме: за просточення виконання зобов`язання щодо сплати одноразового внеску до фонду на будівництво сміттєвого майданчика - пеню у розмірі 123,95 грн.; за прострочення виконання зобов`язання щодо сплати одноразового внеску для придбання та встановлення джерела резервного живлення - пеню у розмірі 613,02 грн. При цьому, заявляючи вимоги про стягнення пені, представник позивача посилається на п. 13 Порядку сплати внесків у новій редакції, що затверджений рішенням Загальних зборів ОСББ «Яскравий-6» від 28.07.2024, згідно з яким за несвоєчасну сплату внесків на суму прострочених платежів нараховується пеня в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше суми прострочених платежів. Проте, у матеріалах позовної заяви відсутній вказаний Порядок, у зв`язку з чим позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у загальному розмірі 736,97 грн. задоволенню не підлягає через недоведеність заявлених вимог належними та допустимими доказами. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягать стягненню заборгованість по сплаті внесків у розмірі 26 792,36 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 154,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 796,58 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір № 24/09 про надання правничої допомоги від 24.09.2024, укладений між ОСББ «Яскравий-6» та адвокатом Халупним А.В., відповідно до умов якого, адвокат надає клієнту правничу допомогу, додаткову угоду № 10/06 до договору про надання правничої допомоги від 24.09.2024, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 11/06 від 11.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000352, ордер про надання правничої (правової) допомоги, платіжну інструкцію № 476 про оплату ОСББ «Яскравий-6» на користь адвоката Халупного А.В. 6 500,00 грн. згідно договору про надання правової допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, часткового задоволенню позову суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 331,65 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 949,57грн.

Outcome: partial