Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Стислий виклад обставин правовідносин. 30 липня 2025 року [PERSON] звернувся до міського суду Одеської області з заявою про встановлення, факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначає, що з 15 вересня 2006 року по 28 жовтня 2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 25 лютого 2022 року [PERSON] відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року був призваний [INFO] ( [ADDRESS] ) на військову службу по мобілізації. 10 лютого 2023 року наказом командира військової частини (по стройовій частині) [NUMBER] № 41 старший сержант [PERSON] був призначений на посаду та приступив до виконання службових обов`язків старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти (копія наказу № 41 з виправленням дати додається). 28 лютого 2023року [INFO] рідних було сповіщено, що 24 лютого 2023 року [PERSON] зник безвісті в ході бойових дій біля населеного пункту Вугледар Донецької області, під час виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, та Захисту Батьківщини. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 25 лютого 2023 року № 274 було призначено службове розслідування з метою встановлення наявності або відсутності події, уточнення причин та умов зникнення безвісти 24 лютого 2023 року старшого сержанта [PERSON] , старший стрілець 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] . Згідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] № 264 від 24 березня 2023 року «Про результати службового розслідування» встановлено, що спираючись на відібрані вищевикладені пояснення та наведені військовослужбовцями факти, слід рахувати старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] загиблим. У висновках до наказу командира військової частини [NUMBER] № 264 від 24 березня 2023 року «Про результати службового розслідування» вказано, що смерть старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] настала під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. 06 березня 2023 року сестра [PERSON] звернулася до відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області із заявою про те, [PERSON] 24 лютого 2023 року зник безвісти під час проведення бойових дій у м. Вугледар, Донецької області. 07 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 1202316210000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, щодо зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] . 08 липня 2025 року заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області з питань державної реєстрації смерті [PERSON] , на що отримала відмову. Заявника вказує, встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення, необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. У зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть [PERSON] як батька двох його дітей, заявник не має можливості як законний представник дітей скористатись їх сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю батька зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. При цьому зазначаю, що спору про право немає. Враховуючи вищевикладене просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 18 липня 1997 року, РНОКПП [NUMBER] , проживав: [ADDRESS] , який народився у м. Чорноморську (раніше м. Іллічівськ) Одеської області, загинув [INFO] поблизу населеного пункту Вугледар Волноваського району Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил рф на території Донецької області. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заву та прохав її задовольнити, в подальшому надав суду заву про розгляд справи за своєї відсутності. Представник Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Представник Міністерства оборони України Збройний Сили України, в особі представника військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився надав суду письмові пояснення з приводу встановлених обставин, прохав їх врахувати при винесенні рішення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01 серпня 2025 року, провадження у вищевказаної справі відкрито, призначено судове засідання за правилами окремого провадження. Заінтересованим особам запропоновано в строк до 26 серпня 2025 року подати відзив (заперечення). Відзивів (заперечення) до суду не надходило. 05 вересня 2025 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслані витяги з Державного реєстру актів цивільного стану надано заяву з якої вбачається, що заперечення щодо заявлений вимог відсутні. Ухвалою суду\~від 22\~вересня 2025\~року до\~участь у\~справі у\~якості заінтересованої\~особи залучено\~Міністерство оборони України Збройний Сил України, в особі військової частини [NUMBER] . 17 листопада 2025 року представником військової частини [NUMBER] надіслали пояснення стосовно заяви [PERSON] . Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2021 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 15 вересня 2006 року, розірвано (а.с.15). Свідоцтво про народження (серія [NUMBER] від 26 лютого 2008 року видане ВРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області) засвідчує факт народження [PERSON] , [INFO] та [INFO] [PERSON] , свідоцтво про народження (серія [NUMBER] видане ВРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 16 червня 2009 року). Батьками вищевказаних дітей зазначені відповідно: [PERSON] , [PERSON] ( а.с.16-17). 25 лютого 2022 року [PERSON] відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року був призваний [INFO] ( [ADDRESS] ) на військову службу по мобілізації. 10 лютого 2023 року наказом командира військової частини (по стройовій частині) [NUMBER] № 41 старший сержант [PERSON] був призначений на посаду та приступив до виконання службових обов`язків старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти ( а.с.19). З копії сповіщення №76/319 вих. № 1/565 від 28 лютого 2023 року, сповіщення № 251 вих. № 687 від 25 лютого 2023 року та сповіщення № 345 вих. № 1730 від 25 квітня 2023 року [INFO] рідних було сповіщено, що 24 лютого 2023 року [PERSON] зник безвісті в ході бойових дій біля населеного пункту Вугледар Донецької області, під час виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, та Захисту Батьківщини( а.с.21-23). З матеріалів справи службового розслідування військові частини [NUMBER] від 23 лютого 2023 року «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] » вбачається наступне. Із доповіді про факт зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] від 25 лютого 2023 року вх. № 677 вбачається, що [INFO] під час активної фази ведення бойових дій біля населеного пункту Вугледар, Донецької області під час виконання завдань за призначенням зникли безвісті військовослужбовці військової частини [NUMBER] , серед яких: старший сержант [PERSON] . Як вказано у Акті настання смерті від 19 березня 2023 року: гранатометник 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] та стрілець санітар 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , засвідчили, що [INFO] старший стрілець 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] загинув за наступних обставин: [INFO] близько 23 годині 50 хвилин коли прибув особовий склад з КСП Халку, особовий склад піхоти завантажився на БМП 1, серед військовослужбовців був також старший сержант [PERSON] . Особовий склад чекав дозавантаження машини майном з КСП та особистими речами. В цей момент солдат [PERSON] та солдат [PERSON] пішли до гаражу за іншими речами, коли повертались назад через відкриті двері у гаражі бачив БМП. Далі, пролунав вибух. Від вибуху вони впали на землю, тому що почало детонувати БК у БМП. Коли закінчились вибухи, вони пішли подивитись, що трапилось чи є поранені. Підійшовши вони побачили 3-4 фрагменти схожих на людські тіла які догорали. БМП як такого і не залишилось, тільки нижнє корито. [PERSON] обійшовши території поранених і живих не знайшли. Після, вони почекали доки всі хто залишився групами перемістяться на нову точку евакуації, вони пішли пішки вздовж посадки де їх чекали бойова машина піхоти. Погрузившись в бойову машину піхоти вони вирушили до місця дислокації роти. Тіло загиблого військовослужбовця старшого сержанта [PERSON] не можливо евакуювати у зв`язку з постійними мінометними, артилерійськими, танковими, стрілецькими обстрілами противником. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 25 лютого 2023 року № 274 було призначено службове розслідування з метою встановлення наявності або відсутності події, уточнення причин та умов зникнення безвісти 24 лютого 2023 року старшого сержанта [PERSON] , старший стрілець 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] . З Акту службового розслідування від 24 березня 2023 року вбачається, що в своєму поясненні гранатометник 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] вказує, що 24 лютого 2023 року близько 19-20 годин від сержанта [PERSON] поступила команда зніматися з [INFO] , взяти із собою зброю та особисті речи для подальшого виведення з м. Вугледару, Донецької області. Прибувши на місце загрузки, особовий склад піхоти завантажився на верх БМП. Серед військовослужбовців, які були завантажені на БМП перебував, також старший сержант [PERSON] . Коли особовий склад завантажився на верх, старший солдат [PERSON] та ще декілька військовослужбовців завантажували майно в середину десанту, останнього кого завантажували у десант, це тіло загиблого військовослужбовця та пораненого танкіста. Далі, коли старший солдат [PERSON] повернувся у будівлю за майном, роздався вибух та старшого солдата [PERSON] вибуховою хвилею відкинуло в прохід будівлі. Від вибуху військовослужбовці, які були зовні, почали забігати в середину будівлі, з цього моменту старший солдат [PERSON] погано пам`ятає. Коли, вище вказаний військовослужбовець прийшов до тями, він разом з іншими військовослужбовцями вийшли з укриття, для того щоб подивитись, чи є хто живий. Живих не було. Після того як було оглянуте місце, вони перегрупувались та вирушили на нову точку евакуації. Старший солдат [PERSON] зазначає, що йшов останнім з групи. У пункті 3 Акту службового розслідування від 24 березня 2023 року у своєму поясненні стрілець санітар 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] вказує, що 24 лютого 2023 року знаходився на КСП роти і проводив підготовку обладнання до загрузки та евакуації з місця розташування КСП. Коли прибув особовий склад з ВОП « [INFO] », особовий склад піхоти завантажився на верх БМП-1, серед військовослужбовців котрі знаходилися на БМП солдат [PERSON] пам`ятає старшого сержанта [PERSON] . Особовий склад чекав дозавантаження машини майном та особистими речами. В цей момент солдат [PERSON] та солдат [PERSON] пішли до гаражу за іншими речами, коли повертались назад через відкриті двері у гаражі бачив БМП. Далі, пролунав вибух. Від вибуху вони впали на землю, тому що почало детонувати БК у БМП. Коли закінчились вибухи, вони пішли подивитись, що трапилось чи є поранені. Підійшовши вони побачили 3-4 фрагменти схожих на людські тіла, які догорали. БМП як такого і не залишилось, тільки нижнє корито. Навколо обійшовши території поранених і живих не знайшли. Після, вони почекали доки всі хто залишився групами перемістяться на нову точку евакуації, вони пішли пішки вздовж посадки де їх чекали бойова машина піхоти. Погрузившись в бойову машину піхоти вони вирушили до місця дислокації роти. Згідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] № 264 від 24 березня 2023 року «Про результати службового розслідування» встановлено, що спираючись на відібрані вищевикладені пояснення та наведені військовослужбовцями факти, слід рахувати старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] загиблим. У висновках наказу командира військової частини [NUMBER] № 264 від 24 березня 2023 року «Про результати службового розслідування» вказано, що смерть старшого стрільця 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] настала під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини ( а.с.24-54). Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань засвідчує факт звернення [PERSON] з заявою про зникнення її рідного брата [PERSON] під час бойових дій у м. Вугледару, Донецької області( а.с.55). З відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області з питань державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] надано відповідь, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть (а.с.61). Мотивувальна частина та засновані судом правові норми. Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільного процесуального\~кодексу України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 1 ч. 2 ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу\~України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 55\~Конституції України кожна особа має право на судовий захист. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). Згідно із ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Стаття 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», визначено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Частиною 1\~ст.\~293\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а в п. 9 цієї ж частини статті передбачена можливість встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49\~Цивільного кодексу\~України державній реєстрації підлягають, зокрема, смерть фізичної особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За змістом ч. 1 ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів, зокрема, смерті. В пункті 1 глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 зазначено, особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Згідно п. 9 ч. 1 статті 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд може ухвалити рішення про встановлення факту\~смерті особи,\~яка пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру В пункті 13 постанови Пленума Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Тобто, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши представника заявника, докази що надані заявницею й досліджені судом, Суд дійшов висновку ,що вони в достатній мірі підтверджують факт смерті військовослужбовця [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав, зокрема, право на отримання одноразової допомоги після загибелі та оформлення спадщини після його смерті, і не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право. Висновок суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, з підстав справедливості та виваженості Суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та дає підстави зробити висновок про факт смерті військовослужбовця [PERSON] на бойовій позиції, тобто свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, що дає суду підстави встановити факт його смерті. Судові витрати. За приписами ч. 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України при винесення рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved