Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] 25.09.2025 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували 22 липня 2007 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем поступово почало погіршуватись, оскільки у них різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з цим постійно виникали непорозуміння та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Разом з відповідачем не проживають близько двох років, впродовж цього часу ні вона, ні чоловік не намагалися відновити їх стосунки. Фактично їх сім`я перестала існувати, а тому шлюб, між ними необхідно розірвати. Переконана, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її правам та обов`язкам. Просить суд не надавати строку для примирення. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки, відносно цього не заперечила позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 22.07.2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 537. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] .Сімейне життя сторін не склалося. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, у кожного із них свої інтереси. Сторони проживають окремо біля двох років. Примирення з відповідачем та подальше перебування у шлюбі з ним суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказувала, що вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а шлюбні відносини між ними погіршилися через відсутність взаєморозуміння та взаємних почуттів, що призвело до їх фактичного припинення. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей\~24,\~56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає.

Outcome: approved