Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є батьком [PERSON] відносно якого відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до неї. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення його батьківських прав. Відзив на позов не надійшов. На судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] , підтримала позовні вимоги просив їх задовольнити. На судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що за копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 27 березня 2022 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , на даний час перебуває на повному державному утриманні у Комунальному закладі «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». Матір [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] , рішенням Уманського міськрайонного суду від 23.02.2024 по справі №705/254/23. З пояснення неповнолітнього [PERSON] встановлено, що він з батьком не бачився з того часу, як [PERSON] було 9 років, що підтверджено заявою [PERSON] від 08.05.2024 року. Згідно висновку № 67-19 від 28 червня 2024 року встановлено, що [PERSON] , за останньою відомою інформацією проживав за адресою: [ADDRESS] (відповідно інформації міністерства внутрішніх справ Уманського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області № 11106/49/01/12 від 22.05.2024 р.) За період перебування неповнолітнього [PERSON] в Комунальному закладі «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» батько жодного разу не відвідував, не цікавився життям, здоров ям, фізичним, духовним, психологічним розвитком сина. Не шукав можливості зустрічі чи спілкуванню по телефону. (Згідно інформації від 13.06.2023 року № 238 КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради»). За час перебування неповнолітнього [PERSON] у Комунальному закладі «Бабанська спеціальна школа Черкаської обласної ради», батько [PERSON] в школу не приходив, не телефонував (згідно довідок від 16.02.2024 року №36/10-06 та від 13.06.2024 №115/10-06 Комунального закладу «Бабанська спеціальна школа Черкаської обласної ради»). На засіданні комісій з питань захисту прав дитини Паланської сільської ради розглядалося питання про неналежне виконання батьківських обов язків [PERSON] , [INFO] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі вищесказаного, повно, всебічно та об єктивно з ясувавши всі обставини справи, ставлення батька до свого неповнолітнього сина, виконавчий комітет Паланської сільської ради вважає за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дитини. Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дитини, однак він не вживає жодних заходів з їх реалізації. Він не намагається спілкуватися з дитиною, ним не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання її батьківських обов`язків. Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи. Суд вважає, що державними органами на захист інтересів дитини зібрано достатньо доказів, що свідчать про наявність ознак ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що не може бути спростовано лише фактом відсутності відповідача. Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку матері, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги від матері, яка ухиляється від виховання дитини, а отже не виконує свої батьківські обов`язки. Також, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Зважаючи на обставини справи, суб`єкта звернення із даним позовом, а також не заявлення останнім про бажання отримати присудження аліментів на свою користь, суд дійшов висновку про необхідність їх стягнення на користь дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved