Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Державне агентство України Управління з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в сумі 8245,00 грн. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської ТГ та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.03.2025 року, яка набрала законної сили 25.03.2025 року по справі № 694/452/25, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. З постанови вбачається, що 26.01.2025 року о 07 год. 50 хв. [PERSON] на річці Гнилий Тікич в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме мисиновою сіткою, та виловив рибу лящ 5 штук, вагою 2 кг, чим завдав матеріальних збитків на суму 8245 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п.1 п.п.1 розділу 4 «Правил любительського і спортивного рибальства». Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Дану постанову [PERSON] не оскаржував. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків в сумі 8245 грн., нанесених рибному господарству України при винесенні постанови не вирішено, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суд від 14.08.2025 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. В позовній заяві позивач просить про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі, які він отримав 09.10.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Зустрічного позову не пред`явив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.03.2025 року, яка набрала законної сили 25.03.2025 року по справі №694/452/25, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення (а.с. 13). Згідно з постановою 26.01.2025 року о 07 год. 50 хв. [PERSON] на річці Гнилий Тікич в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме мисиновою сіткою, та виловив рибу лящ 5 штук, вагою 2 кг, чим завдав матеріальних збитків на суму 8245 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п.1 п.п.1 розділу 4 «Правил любительського і спортивного рибальства». Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 4ст. 85 КУпАП. Дану постанову [PERSON] не оскаржував. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків в сумі 8245 грн., нанесених рибному господарству України при винесенні постанови не вирішено. Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Ст. 66 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки, а пп. 8 п.2 розділу ІІІ Правил любительського рибальства приписує, відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством. За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні відповідачем повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Звенигородської міської ТГ, як того передбачає п. 4 ч. 1 ст. 69-1 та п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України. В даному випадку грошові кошти повинні бути зараховані до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської міської ТГ. Розрахунок матеріальної шкоди проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року №1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способами захисту цивільних прав та інтересів судом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж статті ЦПК України зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою. Доказами заподіяння шкоди, що доводить факт заподіяння збитків з вини відповідача є копія постанова Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.03.2025 року справа № 694/452/25; копія протоколу серії ЧК № 000019 від 26.01.2025. З метою досудового врегулювання спору, хоча відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України заходи досудового врегулювання з даного питання не обов`язкові, 25.04.2025 року на адресу [PERSON] надіслано лист-претензію № 1-5-17/600-25 (а.с.11) з проханням добровільно сплатити завдану шкоду, надано реквізити для сплати, вказано контактні телефони та роз`яснено правові наслідки, які можуть настати для [PERSON] в разі вирішення даного питання через суд. З копії поштового повідомлення №1803500012284 вбачається, що [PERSON] отримав лист-претензію 01.05.2025 року (а.с.12). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Згідно розд. 4 п. 1 Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, забороняється добування (вилов) такими знаряддями: 1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими правилами розмірів; 2) вогнепальною зброєю; 3) пневматичною зброєю, за виключенням підводної рушниці; 4) гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями добування (вилову) за виключенням гачкових знарядь добування (вилову) та підводних рушниць; 5) давлячими, капканоподібними знаряддями добування (вилову); 6) електроловильними системами (електровудки, електрогони, електрошокери, ультразвукові прилади тощо); 7) гачковими, у тому числі нахлистовими, донними, поплавковими, зимовими вудками, жерлицями (кружками) та спінінгами всіх видів з використанням штучної або природної принади у разі, якщо загальна кількість гачків перевищує сім одиниць на одного рибалку; 8) одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади; 9) підсакою діаметром більше 100 см або «хваткою» («павуком») розмір яких перевищує 1 ? 1 м із кроком вічка сіткового полотна більше 10 мм для добування (вилову) раків, живця та принад; 10) механічними пристроями (засобами) для протягування сіток та інших сіткових знарядь добування (вилову) під кригою; 11) механічними знаряддями добування (вилову), за винятком добування (вилову) мотиля більше однією ручною драгою діаметром більше 70 см; 12) підсакою (сачком) діаметром більше 70 см із кроком вічка менше 8 мм для добування (вилову) мідій, рапанів, креветок, гамаруса та мотиля; 13) раколовками конструкції «хапка» з діаметром більше 70 см, кроком вічка більше 22 мм у кількості більше однієї одиниці на одного рибалку; 14) іншими забороненими законодавством знаряддями добування (вилову). Cт. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електротону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Суд, оцінивши всі надані докази у їх сукупності та підставі свого внутрішнього переконання, за критеріями належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в сумі 8245 грн. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської міської ТГ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3 028 грн. На підставі ст. 33, 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 261, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, та

Outcome: approved