Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

28 жовтня 2025 року ТОВ "ФК"АБЕКОР" через свого представника Лісовського О.А. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 44262,40 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору № 1864083 від 11 червня 2025 року відповідач отримав кредит в сумі 24700,00 грн на банківську картку строком на 80 днів до 29 серпня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,99% в день від суми кредиту. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 44262,40 грн, яка складається з 24700,00 грн суми основного боргу, 19562,40 грн процентів, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського\~районного суду\~Рівненської області\~від 28\~жовтня 2025\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження без\~виклику сторін\~в судове\~засідання.\~Копію ухвали\~відповідачу було\~надіслано на\~адресу його\~місця проживання,\~що зареєстрована\~у встановленому\~законом порядку. Згідно рекомендованого повідомлення Ф.119 відповідач отримав копії ухвали 01 листопада 2025 року. 05 листопада 2025 року представник відповідача - адвокат Мартинюк М.Р. отримала доступ до цієї справи (а.с.34). Таким чином відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду її справи. Відзиву на позовну заяву не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Абекор" та відповідачем [PERSON] було ухвалено електронний кредитний договір № 1864083, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 80 днів в сумі 24700,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 0,99% в день. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договір [PERSON] взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін (п.1.3 Договору), тобто до 29 серпня 2025 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач правомірно нарахував заборгованість за неустойкою, в межах абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше половини суми, одержаної відповідачем за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 44262,40 грн, яка складається з: 24700,00 грн основного боргу, 19562,40 грн процентів (а.с.26-27). Судом встановлено, що у договорі № 1864083 від 11 червня 2025 року денна процентна ставка встановлена на рівні 0,99%. Проценти нараховані за період з 11 червня 2025 року по 29 серпня 2025 року. Розрахунок заборгованості не спростований відповідачем. Доказів погашення вказаної заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним Договором № 1864083 від 11 червня 2025 року ґрунтується на законі, а тому її слід задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с.8). Вимога позивача про стягнення із відповідача витрат за пересилання документів в розмірі 72,90 грн, не пілягає до задоволення, оскільки статтею 133 ЦПК України визначено вичерпний перелік судових витрат, який не містить витрат за пересилання документів. На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: approved