Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що 14.04.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № L3790667. Первісним кредитором були виконані зобов`язання та перераховані кошти на рахунок позичальника, натомість відповідач не виконував свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку із чим виникла заборгованість в загальній сумі 20232,31 гривні, з яких 9100 гривень тіло кредиту, 3549 гривень заборгованість по відсоткам, 3033,31 гривні штраф та 4550 гривень комісія. 01.07.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке в подальшому було перейменоване на ТОВ «Він Фінанс», укладений договір відступлення права вимоги № 01072019, за яким ТОВ «Він Фінанс» набуло право вимоги за договором, укладеним з відповідачем. По суті вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 20232,31 гривні, інфляційні втрати в сумі 7912,37 гривень за період з 19.04.2022 року по 17.04.2025 року, 3% річних в за період з 19.04.2022 року по 17.04.2025 року в сумі 1819,24 гривень, а всього 29963,92 гривні, а також судові витрати. Ухвалою суду від 16.06.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. Відповідач про розгляд справи повідомлялась шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 14.04.2019 року [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, який наданий споживачу до укладення договору про споживчий кредит, згідно із яким ліміт кредиту встановлений у 9100 гривень, строк кредитування визначений від 7 до 30 днів, відсоткова ставка становить 1,3% у день або 468% річних. Також вказано, що комісія за організацію продовження складає від 12% до 29% від несплаченої суми кредиту, яка підлягає сплаті з метою покриття адміністративних та інших витрат кредитодавця, з метою виконання запиту позичальника стосовно надання періоду продовження, у сумі, яка залежить від періоду продовження. Комісія за підготовку та направлення документів, повідомлень сплачується позичальником кредитодавцю за надання останнім додаткових послуг, а саме за щоденну підготовку та направлення документів/повідомлень стосовно простроченої суми договірних платежів. Спеціальними умовами для короткострокового кредиту визначено, що ліміт кредитної лінії становить 9100 гривень, відсоткова ставка на день 1,3%, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку із простроченою заборгованістю 136,5 гривень в день. Дата повного погашення 14.05.2019 року. З довідки ТОВ «ФК «Дінеро» про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] підписала договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно цієї довідки сума кредиту становить 9100 гривень, строк кредиту 30 днів, процентна ставка 468% річних, банківський переказ здійснений 14.04.2019 року. Також позивачем наданий розрахунок заборгованості, складений представником ТОВ «Дінеро», який не містить розрахунку, а фактично містить інформацію про суму заборгованості. Згідно з випискою з рахунку станом на 30.10.2019 року вбачається, що відповідачем не здійснювалось оплат за договором, сума кредиту складає 9100 гривень, проценти нараховані за період з 15.04.2019 року по 14.05.2019 року в сумі 118,3 гривні на день, що відповідає ставці у 1,3% за день від суми кредиту, також нараховано штраф в сумі 3033,31 гривні, комісію 01.07.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Дінеро» зобов`язалось відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників. Згідно реєстру прав вимоги № 12 від 30.01.2019 року ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги, зокрема за договором, укладеним із [PERSON] . Сума заборгованості згідно із реєстром складає 20232,31 гривні. При вирішенні спору суд керується наступним. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді про що зазначено у постановах ВС від 07.10.2020 року №127/33824/19 та від 09.09.2020 року №732/670/19. Отже суд виходить з того, що між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] був укладений кредитний договір в електронній формі. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За умовами договору відповідач отримала кредит в сумі 9100 гривень строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,3% від суми кредиту за кожен день користування ним. Тож на день закінчення строку дії договору відповідач мала сплатити 12649 гривень, з яких 3549 гривень проценти, 9100 гривень кредит. Крім того, за умовами договору якщо позичальник не погасив кредит до останнього дня терміну оплати, він повинен сплатити штраф, який обчислюється в розмірі 50% від простроченої суми наданого кредиту для короткострокового кредиту, або суми відповідного договірного платежу, виходячи з графіку платежів для довгострокового кредиту, після закінчення терміну оплати. Оскільки відповідачем не погашено суму кредиту у визначений строк, тож наявні підстави також і для застосування штрафу. Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення комісії. Так, за умовами договору комісія за організацію продовження складає від 12% до 29% від несплаченої суми кредиту, яка підлягає сплаті з метою покриття адміністративних та інших витрат кредитодавця, з метою виконання запиту позичальника стосовно надання періоду продовження, у сумі, яка залежить від періоду продовження. Комісія за підготовку та направлення документів, повідомлень сплачується позичальником кредитодавцю за надання останнім додаткових послуг, а саме за щоденну підготовку та направлення документів/повідомлень стосовно простроченої суми договірних платежів. Натомість позивачем не надано вказано, які саме витрати понесені кредитодавцем з метою виконання запиту позичальника стосовно надання періоду продовження, не надано доказів понесення таких витрат, при цьому суд не вбачає, щоб позичальник спрямовував первісному кредитору будь-які запити. Також позивачем не надано доказів щодо підготовки і направлення документів, повідомлень, щоденної підготовки та направлення документів/повідомлень стосовно простроченої суми договірних платежів. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення комісії. Позивачем також заявлено вимогу про застосування положень ст. 625 ЦК України та стягнення інфляційних втрат за період часу з 19.04.2022 року по 17.04.2025 року та 3% річних за період часу з 19.04.2022 року по 31.12.2023 року. Підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України до наявної заборгованості суд не вбачає, адже п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ст. 625 ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача суми у 15682,31 гривні. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (52%). При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги №36 від 25.04.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та АБ «Анастасії Міньковської», з додатковою угодою від 25.04.2024 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 24.04.2025 року (помилково вказано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме за підготовку позовної заяви та її подання визначено суму у 5000 гривень. Враховуючи, що відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, тож суд вбачає підстави для стягнення суми витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (52%). На підставі викладеного,

Outcome: partial