Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник за довіреністю Анохіна Ольга Олексіївна, яка діє в інтересах Позивача Акціонерного товариства «Першого українського міжнародного банку» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829) звернулась через систему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 22 серпня 2019 року кредитний договір № 2001385782501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 25000 грн. 00 коп.; 09 грудня 2020 року кредитний договір № 1001756504201, за яким позичальнику видано кредит у сумі 29293 грн. 00 коп.; 06 жовтня 2021 року кредитний договір № 1001989112301, за яким позичальнику видано кредит у сумі 14000 грн. 00 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 року складає: по кредитному договору від 22 серпня 2019 року № 2001385782501 49240 грн. 25 коп., з яких: 24976 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 24264 грн. 01 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору від 09.12.2020 року № 1001756504201 24221 грн. 28 коп., з яких: 15859 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом, 3 грн. 91 коп. заборгованість по процентам; 8357 грн. 85 коп. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 06.10.2021 року № 1001989112301 21179 грн. 90 коп. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 року склала 94641 грн. 43 коп. Позивач зазначає, що направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак, у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі94641 грн. 43 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 00 коп. 31 липня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (з викликом сторін). 18 вересня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 30 вересня 2025 року ухвалою суду продовжено розгляд позовної заяви, призначено судове засідання. 09 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 22 жовтня 2025 року ухвалою суду продовжено розгляд позовної заяви, призначено судове засідання. Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено, що просять розглядати справу за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення за останньою відомою зареєстрованою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на Веб-сайті «Судова влада». Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 22 серпня 2019 року кредитний договір № 2001385782501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 25000 грн. 00 коп.; 09 грудня 2020 року кредитний договір № 1001756504201, за яким позичальнику видано кредит у сумі 29293 грн. 00 коп.; 06 жовтня 2021 року кредитний договір № 1001989112301, за яким позичальнику видано кредит у сумі 14000 грн. 00 коп. Права та обов`язки Клієнта і Банк, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами Договору, які погоджуються Клієнтом при підписанні даної Заяви. Клієнт, підписанням Заяви підтверджує, що йому зрозумілий порядок внесення змін до Договору (в тому числі умови пункту 2.3. розділу І Договору та інші), він погоджується із ним. Зміни вносяться у встановлені Договором строки шляхом направлення Банком клієнту повідомлення на Сайті Банку і при цьому датою направлення повідомлення є дата розміщення на Сайті Банку, а клієнт погоджується самостійно відстежувати повідомлення на Сайті Банку, в тому числі й щодо змін до Договору. Позивач АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Договорами виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами та в межах встановленого кредитного ліміту. Встановлено, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 року складає: по кредитному договору від 22 серпня 2019 року № 2001385782501 49240 грн. 25 коп., з яких: 24976 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 24264 грн. 01 коп. заборгованість за процентами; по кредитному договору від 09.12.2020 року № 1001756504201 24221 грн. 28 коп., з яких: 15859 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом, 3 грн. 91 коп. заборгованість по процентам; 8357 грн. 85 коп. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 06.10.2021 року № 1001989112301 21179 грн. 90 коп. В судовому засіданні встановлено, що загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 року склала 94641 грн. 43 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~ 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, однак свої зобов`язання за договором не виконав, так як не здійснював платежів достатніх для погашення кредитів, в зв`язку з чим станом на 03.03.2025 року його заборгованість складає 94641 грн. 43 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної у позові суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved