Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість в розмірі 51528,61 грн., з яких: 33622,25 грн за кредитом, 6,71 грн по відсотках, 17899,65 грн по комісії. Позивач посилається на те, що 14.01.2022 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 483740769. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на дату подання позову складає 51528,61 грн., зазначену суму позивача просить стягнути в судовому порядку. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 4645,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 25.09.2025 було відкрито провадження у справі. У судові засідання представник позивача не з`явився, також, подавав до суду заяви, в яких заявляє про те, що просить розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. В судові засідання, призначені на 07.11.2025, 15.12.2025 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за встановленим судом фактичним місцем проживання та додатково шляхом публікування оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Відтак, суд 15.12.2025 постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2022 між АТ «Альфа-Банк», та відповідачем, [PERSON] укладено кредитний договір, а саме 14.01.2022 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» (далі Банк) з метою отримання банківських послуг. 14.01.2022 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту №483740769 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною). Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Отже, сторони погодили такі умови кредитування. Сума кредиту 37376,94 грн., процентна ставка 0,01 % річних, строк кредиту 18 місяців. Також сторонами кредитного договору було погоджено оплату комісійної винагороди за надання кредиту - 9,8% від суми кредиту та комісійної винагороди за обслуговування (управління) кредиту за період з 1 по 10 місяці 45,00 грн., з 11 місяця 3% від суми кредиту, а також 45,00 грн.; дата повернення кредиту 17.07.2023 року. Згідно з\~меморіальним ордером\~№863074298\~від 17.01.2022\~ [PERSON] \~отримав кредитні\~кошти за\~кредитним договором\~№483740769\~в розмірі\~33714,00\~грн.,\~а згідно\~з меморіальним\~ордером № 863074300 від 17.01.2022 [PERSON] отримав кредитні кошти за кредитним договором №483740769 для сплати комісійної винагороди в розмірі 3662,94 грн. Також, отримання кредиту за кредитним договором підтверджена позивачем випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 14.01.2022 по 14.05.2025, яка є первинним документом у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що відповідачу були надані банком кредитні кошти, якими він користувався, та за яким була встановлено від`ємне значення, тобто заборгованість відповідача. Отже, судом, на підставі наданих позивачем достовірних та достатніх доказів, встановлено факт укладення кредитного договору АТ «Альфа Банк» та відповідачем та отримання кредитних коштів за ним у визначеному в договорі розмірі. 12.08.2022 АТ «Альфа Банк» відбулась зміна найменування позивача з Акціонерне товариство «Альфа Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконував. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 14.05.2025 року становить 51528,61 грн. , з яких 33622,25 грн прострочене тіло кредиту, 6,71 грн відсотки за користування кредитом, 17899,65 грн заборгованість за комісією. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно дост.549\~ЦК України та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та / або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 51528,61 грн. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51528,61 грн. є обґрунтованими. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог, то витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн. слід покласти на відповідача. Також, позивач в позовній заяві просить розподілити витрати на правничу допомогу в розмірі 4645,00 грн. При вирішенні вимоги в частині відшкодування судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 1006 від 28.01.2025, укладеним між Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» про надання послуг, інших документів, зокрема актів виконаних робіт надано не було., а отже суд відмовляє у розподілі витрат на правничу допомогу в зв`язку із недоведеністю позивачем зазначених витрат у цій судовій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved