Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача Альховська І.Б., яка діє в інтересах АТ «Таскомбанк» звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованост за кредитним договоромі, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 4335814669 у розмірі 67406,36 грн. та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4335814669. Відповідно до умов договору позичальнику (відповідачу) надано кредит в сумі 46615,19 грн. строком до 28.12.2023. Кредит відповідач отримала шляхом безготівкового перерахування коштів, отже Кредитодавець виконав свої обов?язки за кредитним договором в повному обсязі. Право вимоги за кредитним договором відступлені АТ Таскомбанк на підставі договору факторингу. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 01.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12.05.2025 складає 67406, 36 грн.: 46615,19 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7,03 грн - заборгованість по річним процентам; 20784,14 грн - заборгованість по щомісячним процентам. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано відповідачем особисто 09.09.2025. Крім того відповідач ознайомилась з матеріалами справи. Відповідно до частини 5 статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 30.12.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень та [PERSON] укладено кредитний договір №4335814669, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 46615,19 грн. строком на 24 місяці. Умовами договору передбачено сплату процентів у розмірі 2,49 % - щомісячні проценти та 0,01 % - річні проценти. Також сторони узгодили графік повернення кредиту щомісячними платежами. \~ \~ \~ \~01.09.2021 року право вимоги за кредитним договором відступлені АТ Таскомбанк на підставі договору факторингу №01/09/21 від 01.09.2021 року, що також підтверджується реєстром прав вимог до договору факторингу. На підтвердження оплати за відступлені права вимог згідно з реєстром позивач надав платіжні інструкції. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 12.05.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 4335814669 від 30.12.2021 року становить 67406, 36 грн.: 46615,19 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7,03 грн - заборгованість по річним процентам; 20784,14 грн - заборгованість по щомісячним процентам. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позичальник свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотках, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054\~ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 214 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте Відповідач не надала доказів належного (повного та своєчасного) виконання зобов?язання за кредитним договором як перед Позивачем, так і перед первісним кредитором. У зв?язку з чим суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Щодо питання розподілу судових витрат, суд приходить до таких висновків. На підтвердження понесених судових витрат позивач надав суду платіжну інструкцію № 2162736644 від 12.08.2025 в сумі 2422,40 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас суд враховує, що відповідач сплатила частину боргу вже після відкриття провадження у справі, а висновки суду про часткове задоволення позову грунтуються не на неправомірності, недоведеності заявлених вимог, а фактично на частковому визнанні позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача в повному розмірі, тобто в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved