Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідний-Житло-Сервіс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392288992 від 24 серпня 2024 року. З метою\~забезпечення Відповідача\~житлово-комунальними\~послугами за\~вказаною адресою\~сторони уклали Договір з управління багатоквартирного будинку від 01 вересня 2021 року (далі - Договір). Відповідно до п. 2.2. Договору споживач зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим Договором, а також у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати штраф у розмірі, встановленому цим Договором.При цьому, управитель має право вимагати від співвласника оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим Договором, а також вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені, цим договором (п.2.2. Договору). Відповідно до п. 3.1. Договору ціна послуги з управління становить 9,00 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Ціна послуг з управління може бути змінена управителем в односторонньому порядку за умови належного обґрунтування. У зв`язку із збільшенням поточних витрат з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, у травні 2022 року Позивачем було розміщено повідомлення про зміну ціни послуг з управління, яка становить 15,85 гривень на місяць за 1 кв. метр, шляхом розміщення відповідних інформаційних матеріалів на інформаційному стенді в під`їзді будинку, згідно з вимогами п. 5.1. Договору. Плата за\~послугу з\~управління нараховується\~щомісяця управителем\~та вноситься\~кожним співвласником\~не пізніше\~15-го\~числа місяця,\~наступного за\~розрахунковим (п. 3.2. Договору). Відповідно до п. 6.5. Договору Споживач несе відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління. Водночас, у разі порушення споживачем вимог пункту 6.5. цього Договору, споживач зобов`язаний сплатити управителю штраф у наступному розмірі:- 10% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 1 до 29 календарних днів; - 50% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 30 до 59 календарних днів; - 100% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 60 календарних днів. 17 січня 2023 року з метою врегулювання спору в добровільному порядку Позивачем надіслано на адресу [PERSON] лист-вимогу про погашення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, на яку Відповідач не відреагував. Так, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати обов`язкових платежів у період з 01 вересня 2021 року по 26 серпня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 30\~354,18 грн, а саме: за послуги з управління багатоквартирного будинку - 12\~547,13 грн; штраф за несвоєчасне внесення плати за послуги з управління - 12\~547,13 грн; інфляційні втрати - 5\~259,92 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Рідний-Житло-Сервіс" заборгованість за період з 01 вересня 2021 року по 26 серпня 2024 року в загальній сумі 30\~354,18 грн; судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25\~листопада 2024\~року на\~адресу суду\~надійшов відзив\~від відповідача\~ [PERSON] ,\~у якому\~останній зазначив,\~що не\~погоджується з\~розрахунком заборгованості,\~оскільки станом\~на листопад\~2024\~року його\~заборгованість перед\~ТОВ "Рідний-Житло-Сервіс" становить 6795 грн 14 коп. На підтвердження [PERSON] надає до суду рахунок повідомлення за комунальні послуги за листопад 2024 року. Просить суд перерахувати суму заборгованості, врахувати, що частина боргу ним уже сплачена, та не застосовувати штрафні санкції і інфляційні витрати, посилаючись на складне матеріальне становище, воєнний стан, відсутність постійного доходу, утримання двох неповнолітніх дітей та матері-інваліда 2 групи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. В позовній просив розглядати справу без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №392288992 від 24 серпня 2024 року, [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25 листопада 2021 року зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідний-Житло-Сервіс» місцезнаходження юридичної особи: 08160, Київська обл., Фастівський р-н, с. Гатне, вул. Покровська, буд. 2/2. Пунктом 2.1 розділу ІІ Статуту ТОВ «Рідний-Житло-Сервіс» передбачено, що метою створення та діяльності Товариства є здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку. Згідно п. 2.2 розділу ІІ Статуту ТОВ «Рідний-Житло-Сервіс» завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання та інше. З метою забезпечення житлово-комунальними послугами [PERSON] та ТОВ «Рідний-Житло-Сервіс» уклали Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 вересня 2021 року. Відповідно до п.1.3. п.1. Договору Відповідач отримує і споживає житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем ( крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умови яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 2.2. Договору споживач зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим Договором, а також у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління сплачувати штраф у розмірі, встановленому цим Договором. При цьому, управитель має право вимагати від співвласника оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим Договором, а також вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені, цим договором (п.2.2. Договору). Відповідно до п. 3.1. Договору ціна послуги з управління становить 9,00 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Ціна послуг з управління може бути змінена управителем в односторонньому порядку за умови належного обґрунтування. У зв`язку із збільшенням поточних витрат з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, у травні 2022 року Позивачем було розміщено повідомлення про зміну ціни послуг з управління, яка становить 15,85 гривень на місяць за 1 кв. метр, шляхом розміщення відповідних інформаційних матеріалів на інформаційному стенді в під`їзді будинку, згідно з вимогами п. 5.1. Договору. Плата за\~послугу з\~управління нараховується\~щомісяця управителем\~та вноситься\~кожним співвласником\~не пізніше\~15-го\~числа місяця,\~наступного за\~розрахунковим (п. 3.2. Договору). Відповідно до п. 6.5. Договору Споживач несе відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління. Водночас, у разі порушення споживачем вимог пункту 6.5. цього Договору, споживач зобов`язаний сплатити управителю штраф у наступному розмірі:- 10% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 1 до 29 календарних днів; - 50% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 30 до 59 календарних днів; - 100% від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 60 календарних днів. За період з вересня 2021 року по серпень 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 30 354,18 грн, а саме: за послуги з управління багатоквартирного будинку - 12 547,13 грн; штраф за несвоєчасне внесення плати за послуги з управління - 12 547,13 грн; інфляційні втрати - 5 259,92 грн. 17 січня 2023 року з метою врегулювання спору в добровільному порядку Позивачем надіслано на адресу [PERSON] лист-вимогу про погашення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. На вказану вимогу Відповідач не відреагував. За таких правовідносин між ТОВ «Рідний-Житло-Сервіс» та відповідачем утворились договірні відносини, які і породжують цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг, в порядку ст. 11 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (ч. 1, 4\~ст. 319 ЦК України). Як передбачено ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з ч 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (№417-VIII від 14.05.2015) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» врегульовано питання щодо управління багатоквартирним будинком управителем. Згідно з ч. 1 3 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17 і залишається незмінною. Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. На підставі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі №910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11.05.2018 року по справі №922/3087/17. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 №910/13182/17 та від 22.02.2018 №910/11312/17 при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив про те, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача виникла заборгованість за оплату з управління багатоквартирним будинком за період з 01 вересня 2021 року по 26 серпня 2024 року в розмірі 30\~354,18 грн, а саме: за послуги з управління багатоквартирного будинку - 12\~547,13 грн; штраф за несвоєчасне внесення плати за послуги з управління - 12\~547,13 грн; інфляційні втрати - 5\~259,92 грн. Водночас у матеріалах справи наявний розрахунок - повідомлення за комунальні послуги, з якого вбачається, що станом на листопад 2024 року заборгованість відповідача за послуги з управління багатоквартирними будинками становить 6\~108,73 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ "Рідний-Житло-Сервіс" підлягає до стягнення заборгованість за послуги з управління багатоквартирного будинку у розмірі 6\~108,73 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення штрафу за несвоєчасне внесення плати за послугу з управління, суд зазначає таке. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до\~п.\~6.5.\~Договору про\~надання послуг\~з управління\~багатоквартирним будинком, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Рідний-Житло-Сервіс», споживач несе відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління. У разі\~порушення споживачем\~вимог пункту 6.5. цього Договору, споживач зобов`язаний сплатити управителю штраф у наступному розмірі: - 10 % від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 1 до 29 календарних днів; - 50 % від суми простроченого платежу уразі прострочення оплати за послугу з управління від 30 до 59 календарних днів; - 100 % від суми простроченого платежу у разі прострочення. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, є потерпілою особою 2 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2013 року народження, та [PERSON] ,\~2015\~року народження.\~Крім того,\~на його\~утриманні знаходиться\~мати -\~ [PERSON] ,\~1959\~року народження, яка є особою з інвалідністю II групи у зв`язку із захворюванням, спричиненим впливом іонізуючого випромінювання та інших шкідливих речовин унаслідок аварії на ЧАЕС, і потребує постійного догляду. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що частина заборгованості за послуги з управління, зазначеної у позовних вимогах, відповідачем погашена. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження зазначених обставин відповідач долучив до матеріалів справи копію посвідчення потерпілої особи 2 категорії серії [NUMBER] від 28 травня 1998 року, виданого у зв`язку з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, копію довідки МСЕ №0257848 від 20 березня 2008 року про встановлення II групи інвалідності, а також копію висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Суд зазначає, що принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності, а також враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність постійного доходу, утримання двох неповнолітніх дітей та матері-інваліда 2 групи та воєнний стан, суд вважає, що розмір штрафу за період 01 вересня 2021 року по 26 серпня 2024 року може бути зменшено та підлягає стягненню у розмірі 3\~219,20 грн. Що стосується нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Однак, суд не погоджується з розміром інфляційних витрат які нараховані позивачем до стягнення з відповідача. Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України встановлено з 12 березня 2020 року карантин. Постановою від 25 квітня 2023 року № 383 карантин продовжено до 30 червня 2023 року. Законом України від 16 червня 2020 року № 691-IX «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України» щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» скасовано цивільну відповідальність (щодо сплати неустойки, штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) на період дії карантину або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину, тобто передбачено правило зворотної дії в часі положень цього Закону до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, щодо не нарахування штрафних санкцій під час дії карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено. Водночас, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України та діє на цей час. 05 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. (текст постанови наведений у редакції від 05 березня 2022 року). 29 грудня 2023 року до вказаної вище Постанови КМУ було внесено зміни, зокрема, п. 1 передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Тобто, у період з 24 лютого 2022 року по 30 грудня 2023 року діяла встановлена КМУ заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Як убачається з розрахунку інфляційних втрат, станом на 28 серпня 2024 року позивачем здійснено нарахування відповідачу інфляційних втрат, на заборгованість, утворену за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2021 року по 26 серпня 2024 року у розмірі 5 259, 92 грн, що суперечить Закону України від 16 червня 2020 року № 691-IX «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України» щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19». З урахуванням викладеного, здійснивши перерахунок інфляційних витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за прострочення виконання зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 жовтня 2021 року по 22 лютого 2022 року та 01 січня 2024 року по 01 серпня 2024 року становить 598,15 грн, де 6\~108,63 х 1,09791859 - 6\~108,63 = 598,15 грн. (формула, яку використано) S х К S S сума боргу (6\~108,63 грн) К коефіцієнт інфляції (1,09791859). Отже, сума інфляційного збільшення становить 598,15 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Рідний-Житло-Сервіс"\~заборгованість за\~оплату з\~управління багатоквартирним\~будинком за\~період 01\~вересня 2021\~року по\~26\~серпня 2024\~року в\~загальній сумі\~10\~288,04\~грн а саме: за послуги з управління багатоквартирного будинку 6\~108,63 грн; штраф за несвоєчасне внесення плати за послуги з управління 3\~219,20 грн; інфляційні втрати 598,15 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 32,7% від ціни позову, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 792,13 гривень (2422,40 * 32,7% : 100% = 792,13).

Outcome: partial