Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач АТ «АКЦЕНТ - БАНК» (скорочена назва АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідачем [PERSON] 29.04.2023 року було укладено кредитний договір № ABH0CT155101682757521130 та надано кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 36 місяців до 28.04.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Акцент-Банк», станом на 31.03.2025 року, виникла заборгованість у розмірі 43135,30 грн., яка складається з: 20000 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23135,30 грн. - загального залишку заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загального залишку заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загального залишку заборгованості за пенею. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року станом на 31.03.2025 року у розмірі 43135,30 грн., яка складається з: 20000 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23135,30 грн. - загального залишку заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загального залишку заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загального залишку заборгованості за пенею, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Шкапенко О.В., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Представник позивача Каурова К.А., надала суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 06.12.2021 р. в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. Анкета заява підписана відповідачем на сенсорному екрані свого пристрою (смартфону), звертає увагу на Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України затвердженого Постановою Правління Національного банку України 13.12.2019 № 151. В подальшому, перебуваючи клієнтом банку відповідач скористався додатковою послугою банку - Швидка готівка. Відповідно до умов даної послуги, відповідач з допомогою сервісу А24 уклав в електронній формі з банком додатковий кредитний договір № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року на суму в розмірі 20 000, 00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85% на рік. Договір (заява) про надання послуги Швидка готівка № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року (в якій зазначені всі умови договору, у тому числі і процентна ставка) підписана відповідачем електронним підписом, за допомогою відкритого ключа, протокол створення та перевірки якого було додано додатком до позову. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Додана додатком до позову виписка по рахунку відповідача підтверджує погашення. Надані позивачем виписки по рахункам позичальника по даній справі повністю відповідають вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять абсолютно всі необхідні реквізити та відповідно є належними та допустимими доказами по справі. Також виписки по рахункам та розрахунок заборгованості свідчить про тривале виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником і активне користування кредитом, що вчергове підтверджує отримання позичальником кредиту та наявну заборгованість. Також на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів до позову було додано меморіальний ордер зі значенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована відповідачу, тому доводи відповідача що таких доказів не надано є безпідставні. У п.9 Заяви Клієнта №ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту (додатково надає виписку по картці [NUMBER] , з якої, крім надходження кредитних коштів на картку, також вбачається і їх використання). Просить задовольнити позовні вимоги АТ А-Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості, розглядати справу за відсутності представника АТ А-Банк. Представник відповідача Шрайбер О.П., Довгаль С.М., надав суду заперечення щодо позовних вимог, зазначивши, що у п. 2 Додатків до позовної заяви зазначено копію кредитного договору АВН0СТ155101682757521130 з протоколом перевірки (Заяви клієнта та паспорту споживчого кредиту. Однак при ознайомленні в суді з матеріалами справи саме копії вищезазначеного кредитного договору він не виявив. А в виявив тільки копії заяви клієнта про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101682757521130 від 2023-04-29 року та паспорта споживчого кредиту. Також позивачем долучено копії графіка погашення, меморіального ордера про видачу кредитних коштів, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку на підтвердження погашень. У вищезазначеній Анкеті - заяві вказується, що відповідач ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» ( в т. ч. з правами та обов`язками), Тарифами, Паспортом споживчого кредиту. Однак позивач жодним чином не вказує, яким чином відповідач ознайомився з вищезазначеними документами, актуальними станом саме на 29.04.2023 року, тобто, дату отримання ним споживчого кредиту. Копія анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить запису про вибір послуг, яку відповідач бажає отримати, не містить запису про видачу та отримання відповідачем кредитної картки та розмір кредитного ліміту, даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», підписаний сторонами, взагалі не містить будь-якої інформації щодо обраної позичальником кредитної картки. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком витяг із Умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк», паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. АТ Акцент-Банк в позові вказує, що заборгованість зі сплати кредиту утворилася у відповідача саме на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 06.12.2021 року. Відтак жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, матеріали справи не містять. АТ «Акцент-Банк», всупереч обов`язку визначеному у ст. 81 ЦПК України, не доведено погодження з відповідачем [PERSON] усіх істотних умов кредитування, оскільки вищезазначена Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не є підтвердженням того, що відповідач з цими Умовами та Правилами був ознайомлений належним чином. Тому відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами був укладений. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.12.2021 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг а АТ «А-Банк» (а.с.9). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета - Заява про приєднання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ «А-Банк» між ним та АТ «А-Банком» становлять договір про надання банківських послуг умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 29.04.2023 року відповідач, будучи клієнтом банку, відповідно до заяви про надання послуги «Швидка готівка» уклав з банком кредитний договір № ABH0CT155101682757521130, щодо надання останньому кредиту в розмірі 20000,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 28.04.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. (а.с.12-14 зворот). Крім того, відповідач у п.18 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 підтвердив свою згоду на те, що Заява про надання послуг «Швидка готівка» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується електронним підписом відповідача у заяві. 29.04.2023 року [PERSON] підписав електронним підписом також і Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому міститься повна інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту (а.с.10-11). Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~ст.3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 (у редакції, чинній станом на момент укладення договору) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» (у редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові від 15.06.2023 р. у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначив, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див.постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16,постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Отже, належним доказом перерахування позивачем відповідачу коштів є відповідні розрахункові документи, банківські виписки або інші первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У п.9 Заяви Клієнта №ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту. Згідно виписки по картці [NUMBER] , 24.09.2023 р. зараховані кошти за кредитом швидка готівка у розмірі 20000,00 грн., по якій також вбачається і їх використання Згідно меморіального ордеру № TR.29821085.25167.65455 від 29.04.2023 р. АТ «А-БАНК» видано кредит [PERSON] , згідно договору № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 р. у розмірі 20000,00 грн. (а.с.18). Суд вважає надані позивачем меморіальний ордер № TR.29821085.25167.65455 від 29.04.2023 р., виписку по картці [PERSON] належним та допустимим доказом руху коштів по картці відповідача та доказом отримання відповідачем коштів в межах поновлюваної кредитної лінії (ліміту). Отже, банком було виконано свої зобов`язання за договором та надано відповідачу можливість використання кредитних коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту на картку, однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не повернув у повному обсязі використану частину кредитного ліміту та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за наданим кредитом та виписки по кредиту за період з 29.04.2023 р. по 30.03.2025 року, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за договором № ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , утворилась заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 31.03.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 43135,30 грн., яка складається з: 20000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23135,30 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами (а.с.19-21, 17). Відповідно до ст.\~526,\~615 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.13\~та ст.81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не оспорював договір, не звертався з вимогами про розірвання договору у зв`язку із порушенням банком умов договору. Розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані. Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що [PERSON] , отримавши грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорі строки отримані у кредит грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору про надання банківських послуг, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому зі [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101682757521130 від 29.04.2023 року у розмірі 43135,30 грн., яка складається з: 20000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23135,30 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved