Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У жовтні 2025 року до суду надійшов позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.12.2019, у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 31\~316,77 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 20.12.2019 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 20.12.2019 відповідач підписав власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент, на який встановлена відновлювальна кредитна лінія до 75\~000 грн. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписка по рахунку вчиняв розрахункові операції, повертав використану суму кредитного ліміту, сплачував відсотки за користування кредитним лімітом Проте, наразі відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв`язку із чим станом на 30.09.2025 має заборгованість перед позивачем у розмірі 31\~316,77 грн., яку у добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста. Запоріжжя від 04.11.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 26.11.2025, яке було відкладено на 17.12.2025, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Виклик відповідача у судові засідання, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Учасники справи в судове засідання, призначене на 17.12.2025, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 20.12.2019 між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 20.12.2019. Відповідно до п. 2.1.1.2.7 вказаного договору, кредит надається шляхом встановлення банком кредитного ліміту на рахунок клієнта на підставі кредитоспроможності клієнта. Згідно інформації, у тому числі про умови кредитування та порядок повернення кредиту, яка підписана особисто відповідачем, йому було відомо про можливі умови кредитування, про порядок та строки повернення кредитних коштів, наслідки несвоєчасного виконання зобов`язання за договором, про розмір відсотків, які мають нараховуватись за користування грошовими коштами, тощо. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, дія вказаного договору підтверджується, тим, що відповідач користувався картковим рахунком, використовував кредитні кошти, повертав використані кошти та сплачував відсотки. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд доходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 20.02.2019, який за своєю суттю є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України. Відповідно до кредитного договору відповідач взяла на себе обов`язок повернути кредит, виплатити відсотки на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі та в строки, передбачені заявою, умовами та правилами. Згідно умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по Кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач отримав кредитні кошти, однак своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, та не спростований відповідачем внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 30.09.2025 у нього утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 31\~316,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 25 317,17 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5 999,60 грн. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у сумі 31 316,77 грн., як про це у позові просить позивач. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved