Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 10000 грн на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 квітня 2015 року, вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2016 року по справі №442/6682/16-ц, провадження №2/442/2339/2016 за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між нами розірвано. На даний час діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають зі нею та перебуваєють на її утриманні. Аліменти, які стягуються з відповідача у розмірі 1000 грн., в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхніх спільних дітей, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. Вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного їх утримання, але коштів на їх повноцінний розвиток не вистачає. Матеріальне становище Відповідача значно покращилося, оскільки у 2017 році відповідач їздив на тимчасові заробітки закордон, а з початком повномасштабного вторгнення російської федерації (2022 року) на територію України не повертався і працює постійно за кордоном, отримує допомогу від Польщі, як громадянин України, які витрачає на свої потреби, тому я змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з даним позовом. 20.10.2025 суддя направила запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 30.10.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 27.11.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 27.11.2025 розгляд справи відкладено на 16.12.2025, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , зареєстроване Виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 27 та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , зареєстроване Виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 26. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12 січня 2017 року по справі № 442/5977/16, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року в частині стягнення аліментів на дітей змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Стягувати з [PERSON] ( [ADDRESS] ) в користь [PERSON] ( [ADDRESS] ) аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1000 (одній тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 7 вересня 2016 року до досягнення дітьми повноліття, в решті рішення залишити без змін. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я. Обґрунтовуючи підстави для збільшення розміру аліментів позивач покликалась на збільшення витрат на утримання дітей у зв`язку із віковими потребами та значним збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на сьогоднішній день виповнилося 10 років. Прожитковий мінімум в Україні для дитини віком від 6 до 18 років, станом на 01.01.2025 становить 3196 грн. Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що стягувана з відповідача сума аліментів на дітей є недостатньою для забезпечення їх потреб, а тому не може забезпечити їм належний фізичний, інтелектуальний, духовний гармонійний розвиток. Оскільки, позивачем обгрунтовано доведено належними та допустимими доказами збільшення витрат на утримання дитини з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштований на будь яку кваліфіковану роботу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі по 7000 грн на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів має можливість нести відповідні витрати. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved