Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Кооперативне об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (житлова послуга) за період з 01 січня 2020 року по 31 вересня 2025 року, у розмірі 12 545,30 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, житлово-експлуатаційна контора житлово-будівельного кооперативу (ЖЕК ЖБК) №293 «Призма» утворена згідно з постановою Виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 10.12.1973 року № 667 фізичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для задоволення своїх потреб у житло, а також для експлуатації та управління багатоквартирними житловими будинками на засадах самоврядування. Згідно п. 1.2. Статуту Кооперативного об`єднання житлових кооперативів «Призма-293» (далі Кооперативне об`єднання), затвердженого протоколом загальних зборів учасників №7 від 28.04.2017 року (далі Статут), Засновниками ЖЕК ЖБК №293 «Призма» (в тому числі) є: - Житловий кооператив «Призма № 293 будинок 6-А» (Код ЄДРПОУ: 33414321, Місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 162) утворений фізичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для задоволення своїх потреб у житлі, а також для експлуатації та управління багатоквартирним жилим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (4-6 під`їзд), на засадах самоврядування; Згідно з положеннями п. 3.2. Статуту основною метою створення Кооперативного об`єднання є забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду їх інженерного обладнання та прилеглих територій. Кооперативне об`єднання у своїй діяльності має на меті вирішення задач в галузі житлового господарства та задоволення потреб власників квартир, пов`язаних з управлінням житлових та не житлових фондах. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що надаються Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «Призма-293». На даний час, зі сторони [PERSON] , як власника квартири [ADDRESS] та споживача послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (житлової послуги), існує заборгованість за вказані спожиті послуги у розмірі 12 545,30 грн. за період з 01 січня 2020 року по 31 вересня 2025 року. Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «Призма №293» та відповідачем не укладався. Будь-які зауваження щодо якості та своєчасності наданих Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «Призма № 293» послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (житлової послуги) з боку відповідача не надходили, вказані послуги були отримані відповідачем повністю. 08.10.2025 ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Відповідач щодо розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.11\~ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та відповідно споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що надаються Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «Призма-293». Зазначений об`єкт нерухомості знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Кооперативне об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293», відповідно до постанови Виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 10.12.1973 року № 667 та Статуту Кооперативного об`єднання житлових кооперативів «Призма-293», затвердженого протоколом загальних зборів учасників №7 від 28.04.2017 року. Відповідно до п. 3.1. Статуту метою створення та діяльності Кооперативного об`єднання є надання послуг членам об`єднання, задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів цього об`єднання на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Кооперативне об`єднання створюється не для отримання прибутку. Згідно з положеннями п. 3.2. Статуту основною метою створення Кооперативного об`єднання є забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду їх інженерного обладнання та прилеглих територій. Кооперативне об`єднання у своїй діяльності має на меті вирішення задач в галузі житлового господарства та задоволення потреб власників квартир, пов`язаних з управлінням житлових та не житлових фондах (п. 3.3. Статуту). Житлові кооперативи - члени КОЖК «Призма №293» делегують останньому свої права по веденню сумісної діяльності по експлуатації і управлінню КОЖК «Призма №293» (п. 1.6. Статуту). Кооперативне об`єднання укладає угоди з енерго, водопостачанням та іншими спеціалізованими організаціями, що забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків та прилеглих територій (п. 3.3. Статуту). Згідно з положеннями п. 3.6. Статуту Кооперативне об`єднання здійснює також такі види діяльності: - ведення технічної документації житлових будинків, інженерного обладнання, об`єктів благоустрою; - організацію забезпечення поточного утримання, санітарної очистки та ремонту житлового фонду, інженерного обладнання, прибирання внутрішньо дворових територій, тротуарів; - створення необхідних умов для проживання громадян; - укладання угод з власниками житлових приміщень з порядку управління будинками і відшкодування витрат по їх експлуатації та ремонту; - організація роботи по збору внесків на утримання житла від власників квартир; Тобто, КО ЖК «ПРИЗМА № 293» безпосередньо займається управлінням житлового фонду, розташованим за адресою: [ADDRESS] , під`їзд 4. Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі між Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «Призма № 293» та відповідачем не укладався. Згідно положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. А також, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Встановлення тарифів та їх зміна на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в даному випадку відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Кооперативне об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» власними силами, а також із залученням відповідних підприємств на договірній основі забезпечує утримання будинку і прибудинкової території, виступаючи колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 (в редакції постанови КМУ від 14 січня 2009 р. № 5), власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правилами ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) віднесено до житлово-комунальних послуг. Ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 360 ЦК України, співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Зобов`язання про сплату в цьому випадку, також передбачено п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пункт 6.2.4 Статут Кооперативного об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» " визначає наступний обов`язок члена кооперативу, а саме сплачувати внески у розмірі, встановленому загальними зборами кооперативу. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-2951 цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду України від 20.09.2018 по справі № 751/3840/15-ц. Не зважаючи на те, що договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території між Кооперативним об`єднанням житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» та відповідачем не укладався, відповідач будучи власником квартири та співвласником багатоквартирного будинку, членом кооперативу перебуває у договірних відносинах із позивачем, а тому повинен оплачувати за надані об`єднанням послуги, оскільки власники квартир несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Слід зазначити, що відповідач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, та здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком, а відсутність договору не звільняє відповідача від оплати заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконував, плату за спожиті послуги за період з 01.01.2020 по 31.09.2025 не здійснював, внаслідок чого у відповідача склалась заборгованість перед позивачем у сумі 12 545,30 грн. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що при поданні до Салтівського районного суду міста Харкова позовної заяви Кооперативне об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» 06.10.2025 сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Кооперативного об`єднання житлових кооперативів «ПРИЗМА № 293» підлягає стягненню сплачений судовий збір. Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 гривень. У позовній заяві позивач посилався, що враховуючи складність справи, ціну позову, час витрачений на підготовку та подання позовної заяви, за умови розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, орієнтовний розрахунок витрат на професійну правову допомогу становить 3 000,00 грн. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20,12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що унормовано вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічного змісту висновків щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. З огляду на викладене вище, можна дійти висновку, що ЦПК України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: ордер щодо представлення інтересів КО ЖК «ПРИЗМА № 293» в суді; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане на ім`я Андрощука Б.М. Суд зауважує, що до матеріалів позовної заяви не долучено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та доказів, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані представником позивача докази, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved