Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник позивача Кіріченко В.М. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з\~відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2023 у розмірі 43362,38 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.03.2020 відповідач з\~метою отримання\~банківських послуг\~звернувся до\~позивача,\~у зв`язку\~із чим ознайомився\~з умовами\~кредитування та\~підписав паспорт\~кредиту,\~ а\~10.04.2023\~-\~підписав \~заяву про\~приєднання до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~(надалі\~ Договір). При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з Умовами та правилами надання послуг, Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Отже, підписавши власноруч вказані документи відповідач підтвердив, що він ознайомився та надав згоду на виконання умов договору, передбачених у паспорті споживчого кредиту, які містять відомості про основні умови кредитування, зокрема, суму кредиту, строк дії договору, процентну ставку, наслідки прострочення виконання зобов`язань, порядок повернення кредиту тощо. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.09.2025 становить 43362,38 грн, яка складається із заборгованості за «тілом» кредиту 35051,18 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8311,20 грн. Ухвалою судді\~від 29.09.2025\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~справу до\~розгляду за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін на\~проведення судового\~засідання за\~наявними у\~справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву і наявні докази, та роз`яснено, що розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням. Ухвалою судді від 30.10.2025 здійснено перехід до розгляду справи з викликом сторін на 17.11.2025. 17.11.2025 відповідач подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Судове засідання 17.11.2025 відкладено до 04.12.2025 за клопотанням відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До позову додано клопотання про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надана копія заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг та копія паспорта споживчого кредиту, зі змісту яких вбачається, що 17.03.2020 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, а 10.04.2023 - заяву, чим підтвердив ознайомлення та згоду на виконання їх умов, які містять відомості про основні умови кредитування, зокрема, суму кредиту, строк дії договору, процентну ставку, наслідки прострочення виконання зобов`язань, порядок повернення кредиту. Відповідно до умов п. 9.2, 9.3 договору, тип кредиту - відновлювана кредитна лінія до 200000 грн; тип кредитної карти - картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 40,8 %. Кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн,\~щомісячно -\~у разі\~прострочки,\~починаючи з\~другого місяця\~прострочення;\~проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.\~2ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 9.4, 9.5 договору). Із виписки по рахунку за період з 01.04.2023-07.09.2025 вбачається, що відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку Універсальна GOLD, номер якої [NUMBER] , строк дії - 06/27. Відповідно до наданого банком розрахунку загальна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором № б/н від 10.04.2023\~ станом на 07.09.2025 становить 43362,38 грн, яка складається із заборгованості за «тілом» кредита 35051,18 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8311,20 грн. Разом з цим, із поданого розрахунку та виписки по рахунку за період з 01.04.2023-07.09.2025 слідує, що відповідач з моменту отримання кредиту здійснював часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по «тілу» кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14. До справи долучені копії документів: заяву про приєднання до умов та правил надання банківських, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку за період з 01.04.2023-07.09.2025, що в сукупності є належними та допустимими доказами на підтвердження наявності договірних відносин між сторонами, отримання відповідачем кредиту та наявну заборгованість. На виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК позивачем додано до\~позову доказ\~надсилання відповідачу копій поданих до суду документів (фіскальний чек від 16.09.2025, цінний лист про найменування відправленої кореспонденції в загальній кількості 38 аркушів та список згрупованих відправлень). Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з такого. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Відсутність у нього грошових коштів не звільняє його від обов`язку погасити борг за кредитним договором. Суд зауважує, що протягом розгляду справи відповідачем не подано письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору. Розмір заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростований. Також відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved