Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник позивачкизвернулася з вищевказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.2022 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2353. Від шлюбу\~сторони неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~Відповідач відмовляється\~з`явитись до\~органів РАЦСу\~для здійснення\~державної реєстрації\~розірвання шлюбу.\~Представник позивачкизазначила, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу не можливе, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають, примиринення між сторонами неможливе. Просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача понесені судові витрати, а також залишити позивачці прізвище «[PERSON] ». Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала письмову заявою, якою прохала слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у\~шлюбі,\~зареєстрованому 29.09.2022\~Малиновським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса),\~актовий запис\~№ 2353 (а.с.8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають Спільне життя у сторін не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного майна у сторін відсутній. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між сторонами розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка бажає після розлучення залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі сплаченого нею судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved