Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

І. Виклад позиції та вимоги позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просила встановити факт свого перебування на утриманні [PERSON] на день його смерті [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що з 2016 року вона зустрічалася з [PERSON] , з січня 2017 року вони почали спільно проживати у нього за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки, піклувалися один про одного, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. З ними жила її неповнолітня донька від першого шлюбу [PERSON] , для якої [PERSON] став за рідного батька. Реєструвати шлюб потреби у них не було. Після повномасштабного вторгнення РФ в Україну 09.01.2023 [PERSON] був призваний на військову службу за призовом [INFO] та з лютого 2023 року виконував бойові завдання з захисту України на східному напрямку на передових позиціях фронту. [INFO] під час виконання бойових завдань біля населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області [PERSON] трагічно загинув. Вона особисто 15.04.2023 здійснила його поховання на кладовищі «Озерка», розміщеному в м. Мирноград на [PERSON] , та отримала свідоцтво про його смерть. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.05.2024 у справі №226/624/24 було встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з січня 2017 року до моменту його смерті [INFO] . Вона повністю перебувала на утриманні чоловіка з квітня 2022 року, не мала іншого доходу. Іншої можливості встановити зазначений факт, що має юридичне значення, ніж в судовому порядку, вона не має. Після загибелі чоловіка нею була написана заява на отримання одноразової грошової допомоги до [INFO] , заява та документи були направлені до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для прийняття рішення. Листом їй повідомлене, що протоколом від 30.05.2025 №45/д комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про повернення документів на доопрацювання з метою встановлення факту перебування на утриманні. Вважає, що як дружина загиблого чоловіка відповідно до положень постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» має право на отримання виплат. ІІ. Позиція відповідача \~ \~ \~ \~Міністерство оборони України в наданому відзиві на позовну заяву зазначило, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки між заявником та Міністерством не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Міністерство не є суб`єктом отримання такої допомоги. Щодо вимог позивача зазначає, що Міністерство оборони України відповідно до ст.ст.16,16-116-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначає одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. За відсутності особистого розпорядження вона призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Згідно зі ст.16-1 вищевказаного Закону в редакції на день смерті [PERSON] [INFO] у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідно до вищезазначеного Закону утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-XII. Частиною 1 статті 30 Закону №2262-XII визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на дату загибелі військовослужбовця) та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: вони є непрацездатними та вони перебували на його утриманні, при цьому повинні мати право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого військовослужбовця. Позивач не надає докази того, що отримувала будь-яку матеріальну допомогу від [PERSON] , доказів про її належність до категорії непрацездатних осіб, які мають право отримання пенсії у разі втрати годувальника, отже, не доведено факт перебування на утриманні. Просить залишити позовну заяву без розгляду, а в разі продовження розгляду справи в порядку позовного провадження в задоволенні позову відмовити. ІІІ. Процесуальні дії у справі, рух справи \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 25.06.2025 позовну заяву залишено без руху для виправлення виявлених недоліків. \~ \~ \~ \~26.06.2025 стороною позивача недоліки усунуті. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 31.07.2025. \~ \~ \~ \~02.09.2025 представником позивача адвокатом Сакуном В.А. подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. \~ \~ \~ \~Втім, представник позивача Сакун В. А. взяв участь в підготовчому засіданні 11.09.2025. Ухвалою суду від 11.09.2025 закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 12.11.2025. \~ \~ \~ \~12.11.2025 в судовому засіданні представники сторін Сакун В.А. та [PERSON] підтримали свої позиції, викладені у позові та відзиві на нього. Судом за клопотанням представника позивача оголошено перерву в судовому засіданні до 02.12.2025 для подання ним доказів відсутності доходів у позивача в 2023 році. \~ \~ \~ \~02.12.2025 представник позивача до судового засідання не з`явився, додаткових доказів суду не надав. За наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення з його проголошенням в судовому засіданні о 16-45 11.12.2025. 11.12.2025 проголошення рішення суду відкладене на 9-20 12.12.2025. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявник [PERSON] народилася [INFO] та її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-12). [PERSON] народився [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). [PERSON] 09.01.2023 був призваний до Збройних Сил України за загальною мобілізацією (а.с.16-21). [INFO] [PERSON] помер (а.с.24,25). Причиною його смерті стала вибухова травма (а.с.22). За даними сповіщення про його смерть (загибель) від 12.04.2023, спрямованого начальником штабу в/ч [NUMBER] начальникові [INFO] , [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойових завдань біля н.п. Хромове Бахмутського району Донецької області (а.с.23). Свідоцтво про його поховання видане 17.04.2023 видане [PERSON] як особі, яка здійснила поховання загиблого (а.с.26). Сповіщення сім`ї №02/8308 про загибель [PERSON] спрямоване начальником [INFO] [PERSON] 23.10.2023 (а.с.27). За відомостями Мирноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області від 30.08.2024 [PERSON] помер [INFO] (а.с.29). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.05.2024 у справі №226/624/24, яке набрало законної сили 14.06.2024, встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з січня 2017 року до моменту смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-34). Згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-7 на [PERSON] в період 2017 березень 2022 року вона отримувала дохід від [PERSON] , інших доходів не мала, з квітня по грудень 2022 року доходів не отримувала (а.с.35-36). Відомості за 2023 рік відсутні. За витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.05.2025 №45/д документи [PERSON] повернуті на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі смерті годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги (а.с.37-39). V. Норми права та мотиви суду Встановлення факту перебування заявника на утриманні [PERSON] , який загинув, має для неї юридичне значення і потрібне для визнання її права на отримання одноразової грошової допомоги. Виходячи з мети встановлення заявником факту перебування на утриманні, суду необхідно встановити, чи входить вона до кола осіб, що мають право на такі виплати згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця). Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців (далі одноразова грошова допомога) гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пп.1 п.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Пунктом 2 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент загибелі військовослужбовця) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у\~пунктах 1-1-2\~цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у\~статті 16-1\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян РФ або РБ та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Згідно зі ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 06.04.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Так, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого\~частиною першою\~статті 26\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» (незалежно\~від тривалості\~страхового стажу),\~або є\~особами з\~інвалідністю; батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб, військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули в період проходження служби, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого\~частиною першою\~статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до\~частини третьої\~статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у\~пункті «а»\~статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту «д» частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні. Для батьків і дружин (чоловіків) окремих категорій загиблих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом Кабінет Міністрів України може встановлювати інші умови призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Позивач не надала суду доказів того, що загиблий [PERSON] утримував її, доказів надходження від нього будь-яким способом допомоги, і того, що ця допомога була її постійним і основним джерелом засобів для існування. З наданих позивачем відомостей про власні доходи вбачається, що за період 2017 березень 2022 року вона отримувала дохід від іншої, ніж [PERSON] , особи, з квітня по грудень 2022 року доходів не отримувала, відомості за 2023 рік до часу настання смерті [PERSON] нею суду не надано. Сам по собі факт постійного проживання позивача з загиблим військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, встановлений рішенням суду, не доводить факту утримання, оскільки не свідчить про постійну і виключну матеріальну залежність позивача від [PERSON] . VI. Висновок суду Оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами своїх вимог, підстав для задоволення її вимог суд не вбачає.

Outcome: dismissed