Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 26\~446,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018, укладеним з АТ «ОТП Банк». Права вимоги кредитора за зазначеним вище договором у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 26 446,30 грн, з яких: 18 500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 7946,30 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 07.10.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 06.11.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання, призначене на 06.11.2025 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Правом подати відзив відповідач не скористався, хоча копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду отримав особисто 17.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 20.11.2025. У судове засідання, призначене на 20.11.2025 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Надіслана відповідачу судова повістка про виклик до суду на 20.11.2025 повернулась на адресу суду 18.11.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 04.12.2025. У судове засідання, призначене на 04.12.2025 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Надіслана відповідачу судова повістка про виклик до суду на 04.12.2025 повернулась на адресу суду 05.12.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. Судове засідання відкладено на 15.12.2025. У судове засідання, призначене на 15.12.2025 учасники справи вчергове не з`явились, відзиву від відповідача, заяв чи клопотань до суду не надходило. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 15.12.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 1. Факт укладення договору кредиту. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Суд встановив, що 11.06.2018 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір № 2019196855, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту: 10\~898,94 грн, з яких: 9999,00 грн на придбання товару у продавця № 1 - ТО ТОВ «Епіцентр К», Хмельницький, 300,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка», 599,94 грн на придбання послуг зі страхування у продавця № 2: страхування від нещасного випадку від СК «УНІКА Життя»; дата остаточного повернення кредиту 11.06.2020 (а.с. 39). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Згідно з розділом 2 кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018, відповідач, попередньо ознайомившись з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб: картку, тип картки: MC GOLD, валюта рахунку: гривня, номер карткового рахунку: [NUMBER] . Зазначено також умови обслуговування кредитної лінії; розмір процентної ставки 5% в місяць, 0,01% річних впродовж пільгового періоду. Крім цього, відповідач підписав заяву № 04/01/02/2019196855 на приєднання до договору страхування життя № ОТП 1 від 12.05.2014 (а.с. 45), паспорт споживчого кредиту (а.с. 43-44) та як додаток до нього орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту від 11.06.2018 (а.с. 41-42), з яким відповідач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Умовами паспорта споживчого кредиту, підписаного представником АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 11.06.2018, встановлено: тип кредиту кредит; сума, ліміт кредиту 10\~898,94 грн; строк кредитування 24 місяці; мета отримання кредиту загальні споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівково, шляхом перерахування коштів на придбання товару, у строк, визначений кредитним договором; процентна ставка 0,01% річних; тип процентної ставки фіксована (а.с. 43-44). Розпискою про отримання картки, підписаної відповідачем [PERSON] особистим підписом, підтверджується факт отримання картки № [NUMBER] , емітованої на його ім`я, термін дії 02/21 (а.с. 55). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту договору вбачається, що такий договір 11.06.2018 підписано [PERSON] власноручно (а.с. 40). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відтак, суд дійшов висновку про належне укладення кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018 між АТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] . 2. Факт отримання грошових коштів у позику. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт надання АТ «ОТП Банк» позичальнику [PERSON] кредитних коштів відповідно умов кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018 підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № 2019196855_CARD за період з 11.06.2018 по 24.03.2023 (а.с. 19-29). Згідно з копією видаткової накладної Ррз/КМ-0045856 від 11.06.2018 та фіскального чеку, даних специфікації до кредитному договору № 2019196855 від 11.06.2018 [PERSON] на отримані кошти придбав напівавтомат зварювальний марки ПСИ-160 на загальну суму 9999,00 грн (а.с. 52-54). У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідач не скористався. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази, які б спростовували отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018. Відтак, матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор АТ «ОТП Банк» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018 виконав у повному обсязі. З огляду\~на вказане,\~суд вважає\~факт виконання\~кредитодавцем умов\~договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування. 3. Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту. Порядок та строки повернення кредиту визначено у підписаному [PERSON] власноручно графіку платежів, який є невід`ємною частиною зазначеного договору (а.с. 41). Відповідно до копії розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018 від первісного кредитора, загальна сума заборгованості становить 26\~446,30 грн (а.с. 68-74). За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. Належні і допустимі докази виконання позичальником [PERSON] взятих на себе за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів, у матеріалах справи відсутні. 4. Факт переходу права вимоги від клієнта до фактора. У ході дослідження факту права на позов у контексті переходу права вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , суд встановив таке. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Суд встановив, що 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23 (а.с. 57-61), відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п. 1.1). За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п. 1.3). Договір факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 підписаний представниками АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с. 61). Як вбачається з копії платіжної інструкції № 46 від 24.03.2023, ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило АТ «ОТП Банк» 7\~155\~000,00 грн, призначення платежу: «Сплата згідно Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023, без ПДВ» (а.с. 66). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] , кредитний договір № 2019196855 від 11.06.2018, загальна сума боргу по тілу 18\~500,00 грн, загальна сума боргу по відсотках 7946,30 грн, загальна сума боргу 26\~446,30 грн, кількість днів прострочення 1427 (а.с. 32). 16.07.2025 ТОВ «Брайт Інвестмент» направило [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, в якій повідомило про відступлення АТ «ОТП Банк» на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018, а також про необхідність погасити заборгованість в сумі 26\~446,30 грн (а.с. 18). Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід 24.03.2023 на підставі договору факторингу № 24/03/23 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Отже, суд встановив факти укладення кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] ; виконання АТ «ОТП Банк» зобов`язання перед [PERSON] , взятих на себе за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018 у повному обсязі; невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018; переходу на підставі договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості у розмірі 26\~446,30 грн, суд здійснив відповідні перерахунки та виявив, що заявлена до стягнення сума заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Відповідач не\~спростувавправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами. Відтак, як встановлено судом, відповідач [PERSON] не виконав у встановлений договором строк свого обов`язку із повернення грошових коштів первісному кредитору, отриманих ним за умовами кредитного договору № 2019196855 від 11.06.2018, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «Брайт Інвестмент» у розмірі 26\~446,30 грн, з яких: 18\~500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 7946,30 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Зазначені обставини повністю підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем. На підставі\~ст.\~2\~ЦПК України,\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2019196855 від 11.06.2018 у розмірі 26\~446,30 грн, з яких: 18\~500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 7946,30 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 1096 від 13.08.2025 становить 2422,40 грн (а.с. 1), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Крім цього, як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, що підтверджено копією договору № 43115064 про надання правової допомоги від 01.07.2025 (а.с. 34-38), копією акта № 2019196855 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 20.08.2025, копією детального опису робіт (наданих послуг) від 20.08.2025 (а.с. 33). Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, заявлені витрати не є явно необґрунтованими чи непропорційними щодо предмета спору, тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» у заявленому розмірі 5000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved