Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.1981 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрованний Кирсановською сільською радою Тоцького району Оренбурської області, актовий запис за №28. Від даного шлюбу у неї з відповідачем немає неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо багато років, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, тому вона просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 13.11.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 12.12.2025 року на 11.30 год. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.12.1981 сторони уклали шлюб, який зареєстрованний Кирсановською сільською радою Тоцького району Оренбурської області, актовий запис за №28, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. Від даного шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей. Сімейне життя у сторін не склалося, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні життєві цінності та погляди на життя. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи, що стверджується копією довідки від 10.10.2025, яка знаходиться в матеріалах справи. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved