Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

у вересні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 411,60 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача від ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а до ТОВ «Вердикт Капітал» - від ТОВ «Мілоан» на підставі договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 (а.с.2-7). Ухвалою від 10.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 97). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 100-103, 108,109), відповідач - рекомендованим листом за адресою реєстрації, яке повернуто 23.10.2025 та 21.11.2025 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.104,105,110,111). Представник позивача в позовній заяві просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.6). Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 23.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3807409, за умовами якого та згідно Анкети-заяви, вона отримала кредит у розмірі 4000,00 грн, строком на 29 днів, дата повернення кредиту і сплата комісії - 21.09.2021 (а.с.29-33, 66). Проценти за користування кредитом 11,60 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Договору) (а.с.29). Згідно з п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.29). Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с.29). Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною договору. Для продовження кредитування позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тім числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п.2.3.1.1 Договору) (а.с.29 на зв.). 2.3.1.2.Позичальник може збільшити строк кредитування на 1(один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Згідно з п.3.3.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6, 2.4 договору (а.с.31). Відповідно до п.6.1 Договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний чарез сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток (а.с.32). За п.6.3 Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами ( в тім числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту, Графіком платежів) та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною договору (а.с.32). Погашення заборгованості здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 53). Також, на підтвердження своїх доводів, позивач надав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та який підписаний [PERSON] електронним підписом (а.с.65). Згідно з п.4.1 Правил надання фінансових кредитів товариством, заявник здійснює заповнення Заяви на отримання кредиту на веб-сайті товариства або шляхом направлення необхідних даних через встановлені канали передачі інформації (а.с.68). За п.5.1 Правил кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті. Для цього товариство розміщує в особистому кабінеті пропозицію заявнику/позичальнику про укладення кредитного договору (оферту), паспорт споживчого кредиту надається заявнику/позичальнику у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. Приймаючи пропозицію про укладення кредитного договору позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією, викладеною в паспорті споживчого кредиту (а.с.68 на зв.). Відповідно до п.5.4 Правил приймаючи пропозицію про укладення кредитного договору заявник/позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил, як невід`ємної його частини (а.с.15 на зв.). Згідно з п.6.1 Правил позичальник зобов`язується повернути кредит або його частину, сплатити комісію за видання кредиту (якщо застосовується) та проценти за користування кредитом у дату платежу, що встановлена договором та/або Графіком розрахунків (платежів) (а.с.68 на зв.). Відповідно до п.9.4 Правил за несвоєчасне повернення суми кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню та/або проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі, що визначений індивідуальною частиною кредитного договору (а.с.70). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , з якою укладений договір №3807409 від 23.08.2021, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): L50541, 23.08.2021, на номер телефону [NUMBER] (а.с. 72). Як видно з довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», 23.08.2021 здійснено переказ грошових коштів у сумі 4 000,00 грн згідно договору №3807409 на картку № [NUMBER] (а.с.73). Згідно з відомостями, наданими ТОВ «Мілоан», про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за кредитним договором №3807409, загальна сума заборгованості складає 16 011,60 грн, в тім числі: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 011,60 грн - заборгованість за процентами (а.с.74-75). 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11-102 за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг (а.с.34-42). Згідно з платіжною інструкцією №308250005 від 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено ТОВ «Мілоан» оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 (а.с.43). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 30.11.2021 року, що є додатком №4 до договору факторингу №29-11-102, ТОВ «Вердикт Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги заборгованості (а.с.44,45). Згідно з Реєстром боржників від 29.11.2021р., що є додатком №3 до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №3807409 від 23.08.2021 на загальну суму 16 011,60 грн (а.с. 46-48, 49). За розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2023 становить 33 411,60 грн (а.с.8). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до їх правонаступників (а.с.10-20). 28.02.2023 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.21-22). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №10-01/2023, що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.23,24). Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №3807409 від 23.08.2021 на загальну суму 33 411,60 грн (а.с.25-27, 28). Як видно з розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект Центр», заборгованість [PERSON] станом на 04.09.2025 складає 33 411,60 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29 411,60 грн - заборгованість за відсотками (а.с.9). За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Як убачається з квитанції №1742418761 від 23.08.2021 сума кредиту перерахована відповідачці у повному обсязі (а.с.73). За п. 2.3.1.2. позичальник може збільшити строк кредитування на 1(один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Як зазначено в п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6 та п. 2.4 договору (а.с.31). Як убачається з п.4.2 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою в якості процентів за порушення грошового зобов`язання (а.с.31 на зв.). Разом з тим, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3 договору, запропонована позичальнику і є меншою за стандартну (базову) ставку. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової згоди позичальника (п.2.2.3 Договору) (а.с.29 на зв.). За договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, в тім числі до [PERSON] в загальному розмірі 16 011,60 грн, за яким відсотки нараховані з урахуванням пролонгації за п.2.3.1.2 до 23.11.2021. Натомість ТОВ «Вердикт Капітал» були нараховані відсотки станом на 10.01.2023, тобто поза строком кредитування, визначеним умовами договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд зауважує, що стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованим. Таким чином, за неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Отже, на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» з відповідача [PERSON] потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 3807409 від 23.08.2021, в розмірі 16 011,60 грн, що складається з: 4000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 011,60 грн - заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 1160,87 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги №735 від 01.08.2025, витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с.58-64). Згідно з договором пронадання правовоїдопомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктами 2.1.1-2.1.6 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги (а.с. 58 на зв.). Прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна (а.с. 62). Згідно із заявкою № 735 від 01.08.2025 сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації час - 2 год. вартість 2 000, ціна 4 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 3 год., вартість одиниці виміру 3 000, ціна 9 000,00 грн (а.с. 63). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial