Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

04 липня 2025 року, через систему «Електронний суд», представник позивача звернулась з позовом, в якому просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що 19.05.1999 року складено актовий запис № 347. Ухвалою судді від 08.07.2025 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи у\~відкритому судовому\~засіданні в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~ з викликом сторін на 11.08.2025 року на 10.00 год.; зобов`язано позивача [PERSON] до першого засідання у справі надати суду оригінал свідоцтва про шлюб. 18.07.2025 року засобами поштового зв`язку від представника позивача надйшло клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб. Судове засідання, призначене на 11.08.2025 року на 10.00 год. було відкладено за клопотання представника відповідача для ознайомлення з матеріалами справи до 21.10.2025 року до 11.45 год. 21.10.2025 року до канцелярії суду, надішла заява представника відповідача [PERSON] [PERSON] про надання строку для примирення тривалістю шість місяців. Ухвалою суду від 21.10.2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про надання строку для примирення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, \~задоволено. Надано сторонам строк для примирення до 18.12.2025 року до 10.00 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином; 17.12.2025 року, через систему «Електронний суд», від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, в якій вона повідомила, що відповідач після подання позову до суду, після надання строку на примирення, особисто неодноразово спілкувався з позивачкою щодо налагодження відносин та примирення, проте позитивних результатів спілкування немає. Просила суд, провести судове засідання 18.12.2025 року без участі відповідача та представника відповідача та розглянути справу по суті спору. На підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 1999 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 347, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві. Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався та існує формально. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved