Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та [PERSON] укладено Кредитний договір №8704934 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 21.10.2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №21/10.2021, відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №8704934 від 08.07.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становила 6446,00 грн. , з яких 2000,00 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу, 950,00 грн.-сума простроченої заборгованості, 3496,00 грн. - сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам. Загальна сума заборгованості відповідача станом на 15.04.2024 за кредитним договором становить 40 452,00 грн., яка складається з наступного: 6446,00 грн. -розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 34 466,00 грн. - сума нарахованих відсотків станом на 15.04.2024. Крім того, за невиконання зобов`язань за договором позивачем відповідно до ч.2ст.625\~ЦК України здійснено нарахування інфляційного збільшення за період з 01.11.2021 по 24.02.2022 в розмірі 221,88 грн. та 3% річних у розмірі 67,02 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором №8704934 від 08.07.2021 року у розмірі 40452,00 грн., збитки завдані інфляцією у розмірі 221,88 грн., три проценти річних у розмірі 67,02 грн., витрати на професійну правничу допомогу 4900,00 грн. та судовий збір 2422,40 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвалити по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання відповідачка не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмовий відзив на позов не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомила. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу зареєстрованого проживання. Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній», що відповідно до ст.128\~ЦПК України є належним повідомленням. Також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимогист. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Пунктом 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» від 12.06.2009№2 передбачено, що відповідно до статей 55,124 Конституції Українита статті 3ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно дост. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.07.2021 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та відповідачем, в електронній формі, укладено договір №8704934, за умовами якого відповідачу наданий кредит у розмірі 2000 грн. строком на 25 днів до 02 серпня 2021 року, зі зниженою процентною ставкою 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п.3.1. цього договору; стандартною процентною ставкою 2,3 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах строку надання кредиту, вказаного в п.3.1. цього договору, якщо позичальник не виконав умови, передбачені п.4.1 даного договору (п.2.1.,3.1.,4.1.,4.2 Договору). Відповідно до п.3.1. договору кредит надається строком на 25 днів, до 02 серпня 2021 (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Згідно з п.3.3. Договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування відповідної суми на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позивальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п.3.1 цього договору. У Додатку №1 до Договору встановлено графік платежів та зазначено, що сукупна вартість позики складає 2950,00 грн. Згідно з п. 3.6 договору кредит надається на умовах сплати процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору. Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №8704934 підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першоїстатті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першоїстатті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин першої-другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першоїстатті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронні довірчі послуги». Нормоюстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписамистатті 12 цього Законупередбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зістаттею 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно достатті 640 ЦК Українидоговір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зістаттею 642 ЦК Українивідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідач, підписавши договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором , погодився з усіма його істотними умовами. ТОВ «ФК «АРГОН» перед відповідачкою свої обов`язки виконав в повному обсязі шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти позичальника в сумі 2000,00 грн., що підтверджується копією інформаційної довідки №56/04 від 02.04.2024. 21.10.2021 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 21/10.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРАГОН» відступило ТОВ «ВВС-Факторинг» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього договору та визначені в додатку №1 до даного договору, в тому числі і до боржника [PERSON] . Відповідно дост.514ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Позивач наголошує на тому, що станом на 21.10.2021 року (дата укладення договору факторингу) [PERSON] було допущено заборгованість за кредитним договором №8704934 від 08.07.2021 року у загальному розмірі 6446,00 грн. , з яких 2000,00 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу, 950,00 грн.-сума простроченої заборгованості, 3496,00 грн. - сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам. Станом на 15.04.2024 заборгованість за кредитним договором становить 40 452,00 грн., яка складається з наступного: 6446,00 грн. -розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 34 466,00 грн. - сума нарахованих відсотків станом на 15.04.2024. Дослідивши докази, надані позивачем до позовної заяви, суд вважає за можливим стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 000 грн. (фактично отримані та використані грошові кошти) та заборгованість за відсотками у розмірі 950,00 грн. (згідно умов договору ). Прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам у розмірі 3496,00 грн. (станом на 21.10.2021 року), до якої позивачем нараховано відсотки за період з 21.10.2021 року по 15.04.2024 року у розмірі 34 466,00 грн., до стягнення не підлягає, оскільки відсотки за користування кредитним коштами можуть нараховуватися в межах строку дії кредитного договору, тобто з 08.07.2021 року по 02 серпня 2021 року включно. Щодо вимоги ТОВ «ВВС-Факторинг» про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 2950,00 грн., з яких 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 950,00 грн. сума простроченої заборгованості, 93,60 грн. - збитки завдані інфляцією за період із 01.11.2021 р. по 24.02.2022 р.; 28,00 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період із 01.11.2021 р. по 24.02.2022 р. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке. З п. 3 ч. п. 1статті 133 ЦПК Українивбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.137ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно доч.ч.3,4ст.137ЦПК України, для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зч.ч.5,6ст.137ЦПК України,у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 1статті 133 ЦПК Українипередбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно договору №11/01/2024 про надання правничої допомоги від 11.01.2024 р. правову допомогу позивачу у справі надавало адвокатське об`єднання «Альма Теміс», в підтвердження понесених витрат позивачем надано відповідні документи, згідно яких вартість послуг становить 4900 грн. Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляв. Згідно із частинами першою та другоюстатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (позов задоволено на 7,59 %), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 371,91 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 183,95 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі приведеного вище,

Outcome: partial