Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики №3211654 в розмірі 9164,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6164,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 24.11.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №3211654 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Nt3fnlRe3X, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання Договору позики №3211654 від 24.11.2020 року, передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ФК Фінекспрес» - платіжна система, яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №89ec8a03-0d40-47da-92c8-d214fec85139 від 24.11.2020 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Відповідно до п. 4.2. договору позики №3211654, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №3211654 від 24.11.2020 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 9 164,00 грн., зокрема: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 164,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. В подальшому, Позикодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3211654 від 24.11.2020 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №3211654 від 24.11.2020 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 581,90 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 581,90 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін в судове засідання. Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» в особі керівника надати до суду належним чином завірені копії документів та інформацію. 28.11.2025 року на адресу суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувана судом інформація та копії документів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3211654 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - договір) (а.с.25). [PERSON] для підписання договору позики №3211654 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.11.2020 було надано наступний одноразовий ідентифікатор Nt3fnIRe3X, час відправки ідентифікатора позичальнику - 24.11.2020 17:40:00, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - t [INFO] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.26). Відповідно до п.1 договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики Згідно п.2 договору, параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: Сума позики - 3000,00 грн., строк позики (строк договору) - 30 днів, процентна ставка (базова) в день - 1,99%. Дата надання позики - 24.11.2020, дата повернення позики (останній день) - 24.12.2020. Знижена процентна ставка/день % - 1,99%, Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її) частини за день % - 2,70 %, орієнтовна реальна процентна ставка % - 726,35%, орієнтовна загальна вартість позики - 4791,00 грн.. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики (п.3 договору). Згідно п.4 договору, підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.4.1 договору). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п.4.2 договору). Позичальник надав дозвіл Позикодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, забезпечення виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент будь-яких персональних даних Позичальника та інформації про укладення і виконання цього Договору в будь-якій формі будь-яким третім особам з метою захисту прав та інтересів Позикодавця та повного виконання зобов`язань за цим Договором, а також на відступлення права вимоги за Договором; при цьому без особистого повідомлення Позичальника про таку обробку, передачу чи відступлення (п.4.3 договору). Позичальник надав Позикодавцю (та його довіреним особам) дозвіл телефонувати та направляти йому інформаційні повідомлення, претензії, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з Позичальником, включаючи телефон, акаунти, соцмережі, електронну пошту, і т.п. (п.4.4. договору). Згідно п.5 договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п.6 договору, договір укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом Строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором. Зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання, не допускаються, якщо інше не встановлено законом чи Правилами (п.7 договору). Позичальник несе повну відповідальність перед Позикодавцем за повернення Позики, сплату Процентів та належне виконання зобов`язань за цим Договором усім своїм майном. Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачену положеннями цього Договору, Правил та чинного законодавства (п.8 договору). Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору (п.10 договору). Пункт 11 договору містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника - [PERSON] , дата народження, його реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорта, адресу місця реєстрації, номер телефону, електронну пошту, а також номер рахунку - [NUMBER] . ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується довідками ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» від 03.10.2025 (а.с.27-28) та платіжною інструкцією №89ec8a03-0d40-47da-92c8-d214fec85139 від 24.11.2020 року (а.с.29). Вказане також підтверджується інформацією наданою АТ КБ «Приват Банк» та випискою за договором №б/н за період 24.11.2020 - 27.11.2020, згідно яких вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 24.11.2020 відбулось зарахування коштів на суму 3000,00 грн. (а.с.111-112). До кредитного договору позивачем також долучено Правила надання коштів у позику, ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які містяться в матеріалах справи (а.с.31-50), у яких зокрема передбачено порядок та умови надання кредиту. Так, відповідно до п.6.5 Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. У разі виникнення понадстрокового користування Позикою (або її частиною), Товариство має право переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це Позичальника (п.6.7 Правил). Згідно п.6.8 Правил, позичальник погоджується, що при понадстроковому користуванні Позикою (або її частиною), кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики змінюється на дату, що відповідає даті повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати Строку Позики на відповідну дату. Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування Позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики (нова кінцева дата Строку Позики), на суму Позики (її частину) нараховуються Проценти у розмірі, встановленому Договором позики (п.6.9 Правил). Судом також встановлено, що 21.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» (фактор) було укладено договір факторингу №2106 (а.с.51-59), згідно якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (права вимоги) (п.1.1 договору факторингу). Загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором становить 160 036 293,20 грн. (п.6.1 договору факторингу). 21.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» (фактор) було підписано Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2106 від 21.06.2021 року (а.с.60). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 21.06.2021 до договору факторингу №2106 від 21.06.2021 року клієнт відступає факторові наступні права грошових вимог, зокрема до боржника [PERSON] за договором №3211654, дата договору з боржником - 24.11.2020, маса картки - [NUMBER] , сума заборгованості за тілом - 3000,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування - 6581,90 грн., сума заборгованості разом - 9581,90 грн., кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань - 171, одинична ціна - 478,22 грн. (а.с.61-63). 03.04.2023 між ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» (клієнт) та ТзОВ ФІНПРОМ МАРКЕТ» (фактор) було укладено договір факторингу №030423-ФК (а.с.66-74), згідно якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (права вимоги) (п.1.1 договору факторингу). Загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором становить 563 530 154,96 грн. (п.6.1 договору факторингу). 03.04.2023 між ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» (клієнт) та ТзОВ ФІНПРОМ МАРКЕТ» (фактор) було підписано Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (а.с.75) та Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей в електронному вигляді Боржників за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (а.с.76). Відповідно до витягу з реєстру заборгованості Додаток №1 до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (а.с.77-79), клієнт відступає факторові наступні права грошових вимог зокрема до боржника [PERSON] за договором №3211654, дата договору з боржником - 24.11.2020, маса картки - [NUMBER] , сума заборгованості за тілом - 3000,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування - 6581,90 грн., сума заборгованості разом - 9581,90 грн.. Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника - [PERSON] за договором позики №3211654 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.11.2020, відповідно до укладених договорів факторингу виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором позики №3211654 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.11.2020, внаслідок чого станом на 15.10.2025 заборгованість останнього становить 9164,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6164,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком суми заборгованості [PERSON] із зазначенням суми заборгованості строку, за який проводиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики №3211654 від 24.11.2020 року (а.с.9-14). З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] договору позики в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» - ТзОВ ФІНПРОМ МАРКЕТ», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків. Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з приписами частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи: - Договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року (а.с.81-88); - Втяг з Акту №3-ФП приймання передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 за договором про надання правничої допомоги 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року (а.с.89); - Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги наданої правничої допомоги (а.с.90-92); - Платіжна інструкція кредитового переказу від 15.10.2025 року на суму 126000,00 грн. (а.с.93); - Ордер на надання правничої допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с.94); - Копію свідоцтва Ткаченко Ю.О. про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.95). Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання ТзОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги в рамках укладеного між ними договору. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських послуг (їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Одночасно суд зауважує, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом враховано те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; взято до уваги критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, предмету спору та фінансового стану обох сторін. В постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішеннях ЄСПЛ від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн, з огляду на складність справи, усталеність судової практики у цій категорії справ, ціну позову, зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також їх необхідності, є надмірним, а відтак підлягає зменшенню до суми 3000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved