Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] 08.07.2025 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Києві, громадянку України. В обґрунтування заяви зазначив про те, що з 18.11.2023 року між ним та [PERSON] у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 1877, після реєстрації якого [PERSON] взяла його прізвище - [PERSON] . Зазначив, що його дружина від попереднього шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року у цивільній справі № 759/8451/24 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Зазначив, що у відповідності до ст. 148 СК України прізвище дитини [PERSON] , [INFO] було змінено на [PERSON] . Вказав, що його дружина та дитина мають зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Стверджує, що він працює та має постійний дохід, якого вистачає на утримання сім`ї, його стан здоров`я та соціальний статус дозволяє йому усиновити дитину. На підставі викладеного просить задовольнити вказану заяву. Ухвалою судді від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, наполягав на її задоволені на підставах, викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити вказану заяву. В судове засідання представник Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, 05.12.2025 року направив до суду висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.12.2025 року № 107-10102 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Заінтересована особа Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, направило до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити без представника відділу ДРАЦС. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. 18.11.2023 року між [PERSON] та [PERSON] у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 1877. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що від попереднього шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року у цивільній справі № 759/8451/24, яке набрало законної сили 05.08.2024 року, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що у відповідності до ст. 148 СК України прізвище дитини [PERSON] , [INFO] було змінено на [PERSON] . Висновком Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.12.2025 року № 107-10102, Святошинська районна в м. Киві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. [PERSON] є повнолітнім, дієздатною особою, має всі необхідні умови для належного виховання та утримання дитини, є матеріально забезпеченим, веде здоровий спосіб життя, стан його здоров`я є задовільним. Так, згідно з довідкою про стан здоров`я [PERSON] [INFO] , не має ніяких протипоказань щодо усиновлення дитини. [PERSON] не притягувався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Згідно з свідоцтвом про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, [PERSON] являється співвласником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Також, заявник [PERSON] є повністю працездатним, офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток. Згідно нотаріальної заяви [PERSON] не заперечує проти усиновлення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . З наданих до матеріалів справи документів, вбачається, що заявник обізнаний з історією розвитку та станом здоров`я [PERSON] [INFO] . Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах доньки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згідно ч.1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст. 211 СК України, усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які:1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, під час ухвалення рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1.стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2.мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3.мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4.взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; 5.особу дитини та стан її здоров`я; 6.ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. За дотримання всіх умов, що встановлено цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, під час ухвалення рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Судом встановлено, що обставини, які передбачено ст. 212 Сімейного Кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювлювачем дитини, відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати малолітню [PERSON] [INFO] , також, суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства особу заявника, як усиновлювача, та інтереси дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що усиновлення в даному випадку проводиться в інтересах дитини і що заявник дійсно бажає її усиновити, підстав, передбачених чинним законодавством, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, заявник здатний забезпечити стабільність та гармонійні умови для життя дитини, а тому його заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved