Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» 14.05.2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування зазначив, що 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі №265. Відповідно до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених в Реєстрі Боржників, в тому числі до боржника за кредитним договором №2034888838 від 03.12.2020 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Так, 03.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2034888838, відповідно до якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 34515,00 грн. У відповідності до умов кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, що підтверджується підписом відповідача на заяві про видачу готівки. Дата остаточного повернення кредиту 03.12.2023 року. Як вбачається з графіку платежів та розрахунку заборгованості відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання та вносилися платежі не в повному обсязі. Останній платіж було внесено 17.12.2021 року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, станом на день відступлення права вимоги у розмірі 44481,56 грн., з яких 27361,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17120,13 грн. заборгованість по відсоткам. 19.03.2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором. Дана вимога не була отримана позивачем та повернута за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти не повернуті, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвест» заборгованість за кредитним договором №2034888838 від 03.12.2020 року , яка виникла станом на 08.05.2025 року у розмірі 44481,56 грн., з яких: 27361,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17120,13 грн. заборгованість по відсотках, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 03.12.2020 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2034888838, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 34515,00 грн., строком до 03.12.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 40% річних. (а.с.14-18). \~ \~ \~ \~Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки №4754166 від 03.12.2020 року (а.с.18) 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом, зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених в Реєстрі Боржників, в тому числі до боржника за кредитним договором №2034888838 від 03.12.2020 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . (а.с.7-13) Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №2034888838 від 03.12.2020 року, заборгованість [PERSON] станом на 23.03.2023 року становить 44481,56 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 27361,43 грн.; заборгованість по відсотках - 17120,13 грн.(а.с.19-24) 19.03.2025 року на адресу [PERSON] позивачем ТОВ «Брайт Інвестмент» направлена вимога про погашення заборгованості перед новим кредитором (а.с. 25,26) Доказів погашення заборгованості в повному обсязі відповідачкою не надано. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст.1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст.1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15. Отже, позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому має право звернутись із вимогами про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором №2034888838 від 03.12.2020 року. Відповідачем [PERSON] не спростовано факту укладення між нею та АТ «ОТП Банк» кредитного договору, не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів, а тому суд вважає, що позивачем доведений факт неналежного виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів в розумінні статей 77,78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем у справі суду не надано, інший розрахунок заборгованості за вказаним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно із статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. Щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн., то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500, 00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надані наступні докази: Договір про надання правової допомоги від 01.05.2023 року, Додаток №1 до Договору із зазначенням вартості адвокатських послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг №1808-25/К до Договору №01/05-23 від 01.05.2023 року, відповідно до якого розмір наданих послуг становить 8500,00 грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія ордеру, тому є доцільним їх стягнення з відповідача на користь ТОВ «Брайт Інвестмент». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved