Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» подало позов до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 21.01.2025 р. між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено електронний Кредитний договір (оферту) № 20.01.2025-100002348. Відповідно до умов Договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн 00 коп. на строк 155 дні з датою повернення 24.06.2025. У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за Договором виникла заборгованість, яка станом на момент пред`явлення позову - 13.08.2025 становить 15660 грн 00 коп.. Заборгованість складається з: боргу по тілу кредиту 6000 грн; по процентам 5580 грн; по комісії 1 080,00 грн; неустойка за кожен день невиконання зобов`язання 3000,00 грн. Позивач у позовній заяві просив провести розгляд справи у відсутності свого представника. Також підтвердив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, про час дату та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір № 20.01.2025-100002348. Укладення відбулося шляхом прийняття пропозиції (акцепту). Договір був підписаний Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (код E737, надісланим на фінансовий номер 0992812387). Це відповідає вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ідентифікація та верифікація позичальника здійснювалася через Систему BankID Національного банку. Умовами Договору передбачено: Сума Кредиту: 6000 грн 00 коп. Строк: 155 днів з дати надання. Дата повернення: 24.06.2025. Процентна ставка "Стандарт": 1 % за 1 день (протягом перших 3 чергових періодів). Процентна ставка "Економ": 0,5 % за 1 день (протягом наступних періодів). Комісія за надання: 9% від суми Кредиту - 540 грн. Комісія за обслуговування: 540 грн у кожному з 2 чергових періодів (разом 1080 грн, що зазначено як "додаткова комісія" у розрахунку). Кошти у розмірі 6000,00 грн були перераховані Кредитодавцем на рахунок Позичальника 20.01.2025 р., що стверджено квитанцією про перерахунок коштів. Спосіб надання коштів: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу № 4323-34XX-XXXX-5468. Днем надання Кредиту вважається списання коштів з рахунку Кредитодавця. Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості № 20.01.2025-100002348 від 21.01.2025 р., заборгованість Позичальника [PERSON] складає 15660 грн. 00 коп., що включає основний борг - 6000,00 грн., проценти - 5580,00 грн., комісію - 3000,00 грн., додаткову комісію - 1080,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 21 січня 2025 р. по 24 червня 2025 р. Спірні правовідносини є кредитними та регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст. 610 ЦК). Судом встановлено неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань, оскільки заборгованість не сплачена добровільно. Оскільки факт отримання [PERSON] кредиту в розмірі 6000,00 грн. підтверджений матеріалами справи, а саме - квитанцією про перерахунок коштів, умовами договору, вимога про стягнення основного боргу є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню. Нарахування процентів - 5580,00 грн. та комісії - 1080,00 грн. передбачено умовами Договору, а також Законом України «Про споживче кредитування». Щодо правомірності стягнення комісій, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зауважила, що умова кредитного договору про встановлення плати за послуги (наприклад, за управління кредитом) не є нікчемною, а є оспорюваною. Оскільки відповідач не оспорила ці умови та не спростувала наданий розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення процентів та комісій. За невиконання грошового зобов`язання Позичальник зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню) (ст. 549 ЦК України). Позивач стверджує, що оскільки договір був укладений 20.01.2025 року, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-IX від 22.11.2023, застосовується пункт 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування", який дозволяє нарахування неустойки за договорами, укладеними з 20.01.2025 року, як спеціальна норма. Проте, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. В Україні воєнний стан, введений 24 лютого 2022 року, триває донині. Суд дійшов висновку, що позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії воєнного стану, і позовні вимоги в частині стягнення неустойки не підлягають задоволенню. Незважаючи на аргументи позивача про застосування lex specialis (ЗУ "Про споживче кредитування"), звільнення від неустойки на період воєнного стану, передбачене ЦК України, є загальновизнаним захисним механізмом. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі 3000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить: 6000,00 грн. (основний борг) + 5580,00 грн (проценти) + 1080 грн. (додаткова комісія) = 12660 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 12660 грн 00 коп. Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розрахунок судового збору, що підлягає стягненню з відповідача: (Сума задоволених вимог / Сума заявлених вимог) * Сума сплаченого збору (33 840,00 грн. / 39 840,00 грн.) * 2 422,40 грн = 1958 грн 34 коп. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1958 грн 34 коп.

Outcome: partial