Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/30077/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторія Петрівна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та поновлення запису про право власності. РішеннямКиївського районного суду м. Одеси від 04.12.2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторія Петрівна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності та поновлення запису про право власності було задоволено частково.Визнано протиправним та скасувано рішення державного реєстратора Великодолиської селищної ради Одеського району Одеської області Ковач Вікторії Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59751819 від 10.08.21 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . В іншій частині позовних вимог було відмовлено.Встановлено порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, у разі набрання рішенням законної сили, воно є підставою для припинення права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1366016851101) за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ).Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір в розмірі 3220,80 грн. 09.12.2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Атаманчук Наталія Сергіївна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №947/30077/23 та стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 22400,00 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про ухвалення додаткового рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Відповідно до вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву представника відповідача та матеріали справи, суд приходить до наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 15.11.2023 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Акуліч та Партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги №01/11/23. Згідно додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №01/11/23, сторонами погоджено вартість виконаних окремих дій щодо надання професійної правничої допомоги виходячи з цін, відповідно до вказаного у додатку прасу. Відповідно до додатку №6 до Договору про надання правової допомоги №01/11/23 від 15.11.2023 року гонорар адвокатського об`єднання складає 22400,00 грн. Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, та враховуючи, що судом у задоволенні позовних вимог [PERSON] відносно [PERSON] було відмовлено, то з позивача на користь відповідача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 22400,00 грн.

Outcome: approved