Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

30 вересня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернулося до суду з відповідним позовом до відповідачки, у якому зазначено, що 23.10.2018 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачкою був укладений договір № CCNG-631040576, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти, сума позики 200 000 грн. 17 травня 2021 року було укладено договір №\~2, відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "ФК"Флексіс" права вимоги за кредитним договором до позичальників, у тому числі - за договором №\~CCNG-631040576. 18 травня 2021 року було укладено договір №\~18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "ФК"Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі - за договором №\~CCNG-631040576. 10 січня 2023 року було укладено договір №\~10-01/01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №\~CCNG-631040576. Станом на день подачі позовної заяви відповідач не виконала зобов`язання за кредитними договорами у зв`язку з чим обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №\~CCNG-631040576 від 23.10.2018 року, становить 26060,99 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 21 692,79 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2417,26 грн; інфляційні збитки - 1448,15 грн; нараховані 3% річних - 502,79 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за договором№ CCNG-631040576 від 23.10.2018 року, в розмірі 26 060,99 грн, також витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн та на правову допомогу в розмірі 13\~000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у заяві від 03 грудня 2025 року уточнив позовні вимоги в частині заборгованості в розмірі 2417,26 грн, вказавши що нарахована сума є заборгованістю за відсотками, а не пенею, на підтвердження чого додав детальний розрахунок заборгованості. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, не погоджувалась з розміром нарахованих позивачем відсотків та витратами на правову допомогу, розмір якої просила зменшити (а.с.66). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 23 жовтня 2018 року АТ «Альфа-Банк» та відповідачка уклали угоду про надання кредиту №CCNG-631040576 відповідно до умов якого АТ "Альфа-Банк" зобов`язався надати позичальнику кредит, шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії у сумі до 200000 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26% річних. За умовами договору відповідач зобов`язалась сплачувати кредит до 24 числа кожного місяця шляхом внесення платежу у розмірі 280 грн. Кредитний договір складається з анкети - заяви про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа - банк" на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ "Альфа - Банк", оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки на відкриття відновлюваної кредитної лінії, акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії та паспорту споживчого кредиту, які власноручно підписані відповідачем (а.с.23-24). Користування відповідачем наданими банком коштами підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою ( а.с.25-30). В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10 січня 2023 року утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку в загальному розмірі становить 26 060 грн 99 коп. та складається з 21 692 грн 79 коп. - заборгованості за кредитом; 2417 грн 26 коп. - заборгованості за відсотками; 502 грн 79 коп. - 3% річних; 1448 грн 15 коп. - інфляційні збитки. З детального розрахунку боргу за кредитним договором складеного позивачем убачається, що заборгованість у загальному розмірі 26 060 грн 99 коп та її складові нараховані станом на 23 лютого 2022 року ( а.с. 20,80-84). 17.05.2021 було укладено договір факторингу №2 відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "ФК "Флексіс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №CCNG-631040576 ( а.с.33-37). 18.05.2021 було укладено договір факторингу №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФК "Флексіс" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №CCNG-631040576 укладеним з відповідачкою ( а.с.38-42). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №CCNG631040576. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №CCNG-631040576 ( а.с.5-11). За приписами ч.1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним договір про надання позики між відповідачкою та АТ "Альфа-Банк". За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачкою отриманих в позику коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором №CCNG-631040576 укладеним 23 жовтня 2018 року, з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість нараховану за тілом кредиту та відсотками у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. За встановленого вище, позивач має право вимагати від відповідачки сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат, які нараховані на суму заборгованості за тілом кредиту, а тому позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача при зверненні до суду з позовом було надано копії: - договору про надання правової допомоги №02-09/2024-3 від 02 вересня 2024 року укладений між ТОВ «Коллект Центр» і фізичною особою - підприємцем [PERSON] предметом якого є надання юридичної допомоги в цілому, без зазначення конкретної справи, заявку на надання юридичної допомоги, тарифи на послуги, заявку на надання юридичної допомоги № 25 від 01.08.2025 року, та витяг з акту про надання юридичної допомоги від 29 серпня 2025 року ( а.с.16-22). З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом представником позивача на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, заперечення відповідача, який вважав такі витрати завищеними та неспівмірними зі складністю справи, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved