Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували 28 листопада 2015 року у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1427. В шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 16.03.2018, Серія [NUMBER] від 17.02.2021. Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов пред`явлено належною особою. Між сторонами склалися правовідносини з питання припинення шлюбу і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу (СК) України). Частинами 3-4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. За змістом частини третьої\~статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначив, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, більше двох років не проживають однією сім`єю. Окреме проживання та відсутність взаєморозуміння свідчить про неможливість збереження шлюбу. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами на час розгляду справи у суді сімейних відносин не існує. З часу знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Суд не вбачає надання подружжю строку на примирення. Спір про майно та місце проживання дитини відсутній. При вирішенні спору суд також враховує наступне. Згідно зі\~статтею 12\~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору положень частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, має враховуватися судом, у контексті\~дотримання принципу\~змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив не подав. Обставин, викладених у позові, не спростував. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не порушує питання щодо відновлення свого дошлюбного прізвища. Щодо розподілу судових витрат між сторонами Відповідно до частини першої\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного\~статтею 13\~ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас, це не позбавляє позивача можливості вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку, визначеному\~статтею 270\~ЦПК України.

Outcome: approved