Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. 16.05.2025 року позивач звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2024 року ТОВ «Макс Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] уклали Кредитний договір (далі Кредитний договір, Договір) у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора - 42916. Відповідач за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора і ознайомився з Правилами надання коштів у позику. Після чого, добровільно без примусу чи тиску, відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті кредитодавця і пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої персональні ідентифікаційні дані. Оскільки відповідач погодився з умовами, запропонованими в паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор сформував та надав відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на Договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. В Кредитному договорі його сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 20.03.2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 17.12.2024 року первісний кредитор і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги до відповідача за Договором на загальну суму 18\~849, 60 гривень. 02.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і позивач уклали Договір факторингу №020425-У, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за Договором на загальну суму 16 099, 60 гривень. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і позивач не здійснювали нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Враховуючи вищенаведене, ТОВ просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором на загальну суму 16\~099,60 грн, яка складається з: 5 775,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 10 324,60 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати по справі, понесені при сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн, і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000,00 гривень. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2. Рух справи в суді. Згідно ухвали судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2025 року, справа передана за територіальною підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області (ас 70), в який надійшла 06.08.2025 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 77). Ухвалою головуючої судді від 07.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні (ас 78-79). Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 6). Відповідач був двічі повідомлений про день, час і місце розгляду справи в порядку п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно п.3 ч.8 ст.128, ч.ч.1, 4 ст.223, ч.1 ст.279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України,\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 15.12.2025 року - дата складення повного судового рішення. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням відпоідачем одноразового ідентифікатора - 42916. Відповідач за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора і ознайомився з Правилами надання коштів у позику. Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті кредитодавця і пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої персональні ідентифікаційні дані. Оскільки відповідач погодився з умовами, запропонованими в паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор сформував та надав відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на Договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. В Кредитному договорі його сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 20.03.2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . Умови Кредитного договору (Договір кредитної лінії №00-9682031 від 20.03.2024 року) наступні: -сума кредиту: 5\~500,00 (п.1.2.); -строк кредитування: 360 календарних днів; дата повернення кредиту: 15.03.2025 року (п.1.3.); -періодична сплата процентів: 04.04.2024 року і кожний 15-й день після цієї дати (п.1.4.); -тип процентної ставки: фіксована (п.1.5.) і стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.1.); знижена процентна ставка: 0,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів (п.1.5.2.); -комісія: 275,00 грн (п.1.6.). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 17.12.2024 року первісний кредитор і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги до відповідача за Договором на загальну суму 18\~849, 60 гривень. 02.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і позивач уклали Договір факторингу №020425-У, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за Договором на загальну суму 16 099, 60 гривень. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і позивач не здійснювали нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором нарахована в розмірі 16\~099,60 грн, яка складається з: 5 775,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 10 324,60 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що були нараховані за період з 20.03.2024 року по 03.06.2024 року. Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: Договором кредитної лінії № 00-9682031 від 20.,03.2024 року (ас 11-15), правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит» від 2024 року (ас 16-20), паспортом споживчого кредиту від 20.03.2024 року (ас 21-22), довідкою про ідентифікацію від 20.03.2024 року (ас 23), інформаційною довідкою від 23.12.2024 року з додатком (ас 24-27), випискою з особового рахунка за кредитним договором № 00-9682031 від 20.03.2024 року (ас 31), детальним розрахунком заборгованості (ас 32), договором факторингу № 17122024-МК/онлайн від 17.12.2024 року з додатками (ас 33-39), платіжною інструкцією № 342 від 27.12.2024 року (ас 40), платіжною інструкцією № 335 від 26.12.2024 року (ас 40зв), платіжною інструкцією № 358 від 06.01.2025 року (ас 41), реєстром боржників за кредитним договором, укладеним між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № 17122024-МК/онлайн від 17.12.2024 року (ас 42-43), договором факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року з додатками (ас 44-49), платіжною інструкцією № 415 від 14.04.2025 року (ас 50), реєстром боржників до договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року (ас 51-52). 4. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем ТОВ «Макс Кредит» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Кредитним договором є позивач) за Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України). Згідно ч.1 ст.627\~ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). За змістом ст.ст.626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11\~Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11\~Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ст.64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 \~ \~ \~ \~ст.1056-1 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Матеріалами справами підтверджено той факт, що відповідач 20.03.2024 року подав до ТОВ «Макс Кредит» заявку на отримання грошових коштів в кредит, де вказав свої персональні дані, адресу проживання та свою банківську картку №\~ [NUMBER] . Тобто, позивачем доведено факт укладення 20.03.2024 року Кредитного договору між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем. Даний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 42916. 20.03.2024 ТОВ «Макс Кредит» перерахувало коштів в сумі 5 500,00 грн за Кредитним договором на надану відповідачем платіжну картку. Відповідач, уклавши з ТОВ «Макс Кредит» електронний Кредитний договір, був ознайомлений з умовами кредитування, строком надання кредиту, терміном повернення коштів, процентами за користування кредитними коштами. Підписавши Договір, шляхом виготовлення електронного підпису - одноразовим ідентифікатором, відповідач схвалив умови кредитування, що були запропоновані ТОВ «Макс Кредит». З наданої суду виписки ТОВ «Платежі онлайн» за договором вбачається, що 20.03.2024 на карту відповідача № 4323-34XX-XXXX-1852 були перераховані кошти в сумі 5 500,00 гривень. Всупереч умов укладеного Кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість. Відповідно до положень статей 1077, 1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. За змістом наведених положень\~закону\~боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Кредитного договору, який укладений його сторонами, договори факторингу, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останнім не повернуті, суд доходить висновку, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем, як новим кредитором за Договором факторингу № 020425-У. Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ є підставними, обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача перед ТОВ\~за тілом кредиту\~становить\~5 500,00\~грн, за комісією 275,00 гривень. Крім того, відповідно до ч. 5 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено, що перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів - 2,5%, 120 днів - 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (до 20 серпня 2024 року включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21 серпня 2024 року). Таким чином, судом проведено власний розрахунок заборгованості\~по відсотках з урахуванням такого: - з 20.03.2024 року по 03.06.2024 року за процентною ставкою\~1,00% від суми кредиту за день: 5 500,00 грн х 1,00% х 76 днів = 4\~180,00 гривень. \~ \~ \~ \~Крім того, суд зазначає наступне. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості [PERSON] , до заборгованості включені штрафні санкції в сумі 2\~750,00 гривень. Надаючи правову оцінку такому розрахунку заборгованості [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~Цивільного кодексу України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно\~ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1\~ст.106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що нарахування штрафних санкцій відповідачу за Договором є необґрунтованим, безпідставним і до задоволення не підлягає. За таких встановлених обставин, з відповідача на користь ТОВ підлягає стягненню за Кредитним договором заборгованість: - за тілом кредиту\~\~5 500,00\~грн; - за комісією\~ 275,00 грн; - за процентами\~-\~4\~180,00 грн, а всього:\~9\~955,00 гривень. 7. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн). Оскільки позивач сплатив судовий збір в\~мінімальному його\~розмірі\~2\~422,40\~грн,\~то його\~належить стягнути\~з відповідача\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог\~в розмірі:\~9\~955,00 грн: 16 099,60 грн х 2 422,40 грн = 1\~497,86 гривень. Щодо заявлених позивачем, в особі представника, витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2\~ст. 137 ЦПК\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8\~ст. 141 ЦПК\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із: Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2024 року з додатком (ас 53-54), додатковою угодою № 9 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року (ас 55-56), актом прийому-передачінаданих послуг від 07.04.2025 року (ас 57), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 (ас 58), судом встановлено, що адвокатом Тараненком А.І. надавалася правнича допомога ТОВ у цій справі і загальна вартість послуг складає 7\~000,00 гривень. За змістом п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, а також враховуючи задоволення позовних вимог частково, суд доходить висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на\~правничу допомогу в\~сумі:\~9\~955,00 грн: 16 099,60 грн х 7 000, 00 грн = 4\~328,\~36 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial