Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

28 липня 2025 року [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, в якій просила: визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] , право власності на нерухоме майно житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та інші допоміжні споруди, яке складається із житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), колодязю питного (літ. №1), за адресою: [ADDRESS] , Драбинівська територіальна громада. Рух справи Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 52). 30 вересня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано відДрабинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області: рішення Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про передачу у користування (власність) [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,22 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства та рішення Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про передачу у користування (власність) [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 84, 88-89). Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі до 90 днів (а.с. 90). 04 листопада 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив дану справу до судового розгляду по суті (а.с. 107-108). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та іншими допоміжними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Належність даного будинку, на думку позивачки, підтверджується випискою з погосподарської книги № 1 [ADDRESS] , довідкою Драбинівської сільської ради № 14.2-29/27 від 10.02.2025, довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 31.01.2025, Технічним паспортом, витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕССБ від 22.01.2025, Інформаційною довідкою Полтавської районної військової адміністрації від 26.05.2025. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 22.01.2025, житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. В), колодязю питного (літ. № 1). Оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами не зареєстроване, позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію за нею права власності та такий будинок з господарськими будівлями та допоміжними спорудами. Поряд з цим, держаний реєстратор у реєстрації права власності відмовив у зв`язку з неподанням заявником документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом відповідно до вимог статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З огляду на це, вважаючи, що позивач позбавлена можливості зареєструвати право власності на реконструйоване майно через відсутність відповідних документів, позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Пояснень від третьої особи щодо позовної заяви до суду не надходило. У жодне з судових засідань [PERSON] не з`явилась, хоча про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, зокрема, й про судове засідання, призначене на 16 грудня 2025 року (а.с. 125). 16 грудня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, в якій представник просив позов задовольнити (а.с. 122-124). Драбинівська сільська рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання не забезпечила явку свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала, про причини неявки не повідомляла. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. 11 грудня 2025 року від Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про проведення судового розгляду справи без участі представника відповідача (а.с. 121). Новосанжарська селищна рада в судове засідання не забезпечила явку свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 119), клопотань про відкладення не надсилала, про причини неявки уповноваженого представника не повідомляла. Пояснень щодо позовних вимог від Новосанжарської селищної ради до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оголошені в судовому засіданні 25 листопада 2025 року, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 1 [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 0035-1, домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території ради код 1, місцезнаходження: [ADDRESS] , значиться за головою домогосподарства [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаної виписки зазначено, що житловий будинок побудовий о 1977 році, загальною площею - 47,6 кв. м., житловою площею 19,7 кв. м., допоміжна - 20,0 кв. м., літня 7,9 кв. м. Земля в особистому користуванні, площа земельних ділянок всього 0,47 га, з неї за цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарський будівель 0,25 га, для ведення особистого селянського господарств 0,22 га. (а.с. 10). У довідці Драбинівської сільської ради № 14.2-29/27 від 10.02.2025 за підписом старости Л.М. Поставної вказано, що [PERSON] , [INFO] , згідно з господарською книгою 2 с. Варварівка, номер об`єкта погосподарського обліку 0035-1, має зареєстроване право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,47 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з листом ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвенраризатор» від 31.01.2025 № 1081, відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами станом на 31.12.2012 за адресою: [ADDRESS] , не проводилась (а.с. 12). Також, позивачкою отримано витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 18-22). На замовлення позивачки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвенраризатор» виготовило технічний паспорт на вказаний житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-17). Відповідно до інформаційної довідки від 26 травня 2025 року № 07-05-Н/38 Полтавської районної військової адміністрації, встановлено, що в протоколах сесій та засідань виконавчого комітету Богданівської сільської ради за 2006-2008 роки, рішення про надання в постійне користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,47 га за адресою: адресою: [ADDRESS] , відсутнє (а.с. 23). Відповідно до листа Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 07.10.2025 № 02-18/1093, наданого на ухвалу суду, повідомлено, що рішення сесії колишньої Богданівської сільської ради, до якої відносилося с. Варварівка, передані до архівного відділу на архівне зберігання, відповідно до нормативних законодавчих актів та інструкцій з діловодства, що регулюють архівну діяльність органів місцевого самоврядування, рішення Драбинівської сільської ради з моменту об`єднання сільських рад (з 03.04.2017) на гр. [PERSON] не приймалось, заяви до сесії Драбинівської сільської ради від гр. [PERSON] не надходило (а.с. 92). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 77747375 від 11 березня 2025 року зупинено розгляд заяви від 05.03.2025 про реєстрацію права власності у зв`язку з неподанням заявником документів, які посвідчують речове право на земельну ділянку під об`єктом відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 76). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 78547441 від 24 квітня 2025 року відмовлено у проведенні реєстраційної дії за заявою у зв`язку з тим, що протягом 30 робочих днів з дня отримання рішення про зупинення розгляду заяви, заявником не усунені обставини, що стали підставою для прийняття рішення (а.с. 75- зі звороту). Зважаючи на викладене, через неможливість узаконення житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у позасудовому порядку, позивач звернулась до суду з цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосуваня Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі також ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. З урахуванням пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є його визнання. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Статтею 31 вказаного Закону передбачено, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Пунктами 78, 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено, що документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Таким чином, для визнання права власності за [PERSON] на збудовані до 05 серпня 1992 року житловий будинок, господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] , необхідні відомості з погосподарської книги про житловий будинок, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, яким може бути рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Суд зазначає, що, звернувшись до суду, позивачка надала з документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», лише виписку з погосподарської книги № 1 [ADDRESS] . Поряд з цим, жодного документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , позивачка не надала. Також, [PERSON] не надано до суду й рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Більше того, відповідно до інформаційної довідки від 26 травня 2025 року № 07-05-Н/38 Полтавської районної військової адміністрації, встановлено, що в протоколах сесій та засідань виконавчого комітету Богданівської сільської ради за 2006-2008 роки, рішення про надання в постійне користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,47 га за адресою: адресою: [ADDRESS] , відсутнє (а.с. 23). Відповідно до листа Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 07.10.2025 № 02-18/1093, наданого на ухвалу суду, повідомлено, що рішення Драбинівської сільської ради з моменту об`єднання сільських рад (з 03.04.2017) на гр. [PERSON] не приймалось, заяви до сесії Драбинівської сільської ради від гр. [PERSON] не надходило (а.с. 92). Посилання у довідці Драбинівської сільської ради від 10.02.2025 № 14.2-29/27 про те, що на земельну ділянку площею 0,47 га адресою: [ADDRESS] , зареєстроване право власності за [PERSON] , жодним належним доказом, зокрема, й інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 445787566 (а.с. 100), не підтверджено. Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості визнати за позивачкою право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки відсутні документи, що посвідчують речові права на земельну ділянку під таким об`єктом. Лише наявні відомості з погосподарського обліку не дають підстави суду визнати право власності за позивачкою на спірний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище, у задоволенні позову необхідно відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні в позові у повному обсязі, підстави для вирішення питання щодо розподілу судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed