Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У серпні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулось до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації в сумі 30 297,72 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2021 року між [PERSON] та ТзДВ «СК «Віді-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Як вказує позивач, 21 квітня 2022 року в м. Києві на вул. Садова сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] та автомобіля «Ford», д/н [NUMBER] (раніше [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований в ТзДВ «СК «Віді-Страхування» автомобіль «Toyota Land Cruiser 150 Prado». За наслідками ДТП її учасники склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Позивач вказує, що вказане ДТП було визнано страховим випадком та в подальшому сплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 78 797,72 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну третіх осіб був передбачений у розмірі 50 000,00 грн. Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (78797,72 грн) і сумарним лімітом відповідальності (50000 грн-1500 грн франшиза), становить 30297,72 грн, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Адресована відповідачу поштова кореспонденція повернута з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 червня 2021 року між [PERSON] та ТзДВ «СК «Віді-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . 21 квітня 2022 року у м. Києві по вул. Садова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] та транспортного засобу «Ford», д/н [NUMBER] (раніше [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. За наслідками ДТП, її учасниками складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого вбачається, що ДТП відбулась під час здавання ТЗ Ford», д/н [NUMBER] назад в момент зупинки ТЗ «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] на блокпосту. Згідно примітки ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Таким чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 29 грудня 2015 року № 3471, такий ліміт складав 50 000,00 грн. З 01 липня 2022 року відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року № 108 затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого. Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені її обставини, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі у ній. При цьому, із наявної в Європротоколі схеми вбачається, що ДТП відбулась під час здавання ТЗ Ford», д/н [NUMBER] , назад в момент зупинки ТЗ «Toyota Land Cruiser 150 Prado», д/н [NUMBER] на блокпосту. В даному випадку внесені до Євопротоколу обставини не викликають жодних обґрунтованих сумнівів та не потребують спеціальних знань для проведення експертизи з метою з`ясування причин скоєння дорожньої транспортної пригоди. Виходячи з даних викладених в Європротоколі, аналізуючи та оцінюючи обставини і докази по справі в їх сукупності, враховуючи об`єктивні дані про рух транспортного засобу Ford», д/н [NUMBER] , суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] вбачається порушення ПДР які перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Відповідно до рахунку №ВДиС-0014757 складеного 16 травня 2022 року ТОВ «ВіДі Автострада», вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150 Prado» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 78 797,72 грн. На підставі страхового акту № 13258 від 01 червня 2022 року та заяви про виплату страхового відшкодування від 24 травня 2022 року, ТзДВ «СК «Віді-Страхування» сплатило на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада» на ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser 150 Prado» д.н.з. [NUMBER] в якості страхового відшкодування кошти в розмірі 78 797,72 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 1271 від 01 червня 2022 року. Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Ford», д/н [NUMBER] (раніше [NUMBER] ) була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно із полісом АТ/2105002 з лімітом за шкоду заподіяну майну: 130 000,00 грн, франшиза - 1 500,00 грн. З матеріалів справи слідує, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 48 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №39149 від 29 серпня 2022 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Враховуючи, що фактичний розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 78797,72 грн, а ПАТ «НАСК «Оранта» сплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 48 500,00 грн, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 30 297,72 грн (78797,72 грн - 48500,00 грн = 30297,72 грн). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved