Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав доплати до пенсії, які йому нараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 в сумі 248997 грн 68 коп. та від 04.08.2023 у справі № 380/14455/23 в сумі 8000 грн, а всього на загальну суму 256997 грн 68 коп., які йому не були виплачені за життя. Після смерті чоловіка позивач неодноразово зверталась до ГУ ПФ України у Львівській області із заявами від 12.08.2024, 07.02.2025, 02.09.2025 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю чоловіка. ГУПФ України у Львівській області листами від 21.08.2024 за № 20185-21786/М-55/8- 1300/24, від 04.03.2025 за№ 4674-3325/М-54/8-1300/25, від 24.09.2025 за № 1300-5405-8/124358 повідомили, що доплату заборгованості, обчислену [PERSON] на виконання судових рішень, позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому. Також зазначили, що заява від 12.08.2024 щодо виплати недоотриманої пенсії, не відповідає вимогам Порядку 3-1, а також те, що відповідно до частини 1 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей та залишились недоотриманими у зв`язку зі смертю, не включаються до спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Про те батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, коли вони належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на отримання пенсійних виплат позивач вважає незаконною і такою, що порушує її права. Позивач зазначає, що у лютому 2025 року нею отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа № 49 за 2024 рік, яка складається з пенсії в сумі 256 997,68 грн нарахованої на виконання судових рішень, а саме: - 248 997 гривень 68 копійок (рішення від 15.03.2023 у справі № 380/820/23); 8 000 гривень 00 копійок (рішення від 04.08.2023 у справі № 380/14455/23). У зв`язку з цим, просить суд позов задоволити та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, в сумі 256 997 гривень 68 копійок. Представник позивача Дубіцький В.П. у судовому засіданняі заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов заперечила з підстав, наведених у відзиві. Вказує на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку та виплати [PERSON] пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 14.11.2022 за №5551, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області провести перерахунок та виплату , пенсії [PERSON] з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 14.11.2022 №5551, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок. [PERSON] помер [INFO] . В підсистемі „реєстр судових рішень ведеться облік судових рішень. Згідно з обліком рішень суду, що набрали законної сили, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, зазначені рішення, а саме рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 включено до обліку рішень суду. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 носить зобов`язальний характер. [PERSON] до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії, тим паче в розмірі 266997,68 грн. - не звертався. Щодо виплати даних коштів зазначаємо, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виплата пенсій за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який згідно із підпунктом 1 пункту 14 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно із ст. 23, п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Згідно із ст. 23, п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 360 млн. грн. Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2022, який 19.10.2022 затверджений Головою правління Пенсійного фонду України, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 19 406,2 тис. грн. В листопаді 2022 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 30.04.2020. У грудні 2022 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 08.07.2020. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 360 млн. грн. Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2023, який 29.06.2023 затверджений Головою правління Пенсійного фонду України, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 18,3 млн. грн. У липні 2023 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 19.09.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 року № 1156 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік. У бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 500 млн. грн. Згідно п. 5 Розділу VII Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 (зі змінами) Пенсійним фондом України 18 жовтня 2024 року затверджено План доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на 2024 рік (далі - План доходів і видатків). Планом доходів і видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду затверджено кошти в сумі 9,44 млн. грн. Станом на сьогодні в Головному управлінні проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили по 19.11.2020 року. Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Також звертає увагу на те, що стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Заслухавши пояснення учансиків, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку та виплати [PERSON] пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 14.11.2022 за №5551, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області провести перерахунок та виплату , пенсії [PERSON] з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 14.11.2022 №5551, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №380/14455/23 позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови [PERSON] у нарахуванні та виплати з 01.06.2023 доплати до пенсії згідно\~постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.06.2023 [PERSON] щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»\~з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 1073 грн 60 коп сплаченого судового збору. Згідно до розрахунків, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області нараховані доплати до пенсії на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/820/23 в сумі 248997 грн 68 коп. та від 04.08.2023 у справі № 380/14455/23 в сумі 8000 грн, а всього на загальну суму 256997 грн 68 коп. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відомостями свідоцтва про смерть. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] згідно зі свідоцтвом про шлюб. Після смерті чоловіка, позивач зверталась до ГУПФ України у Львівській області із заявами від 12.08.2024, 07.02.2025, 02.09.2025 про виплату недоодержаної пенсії. ГУПФ України у Львівській області листами від 21.08.2024 за № 20185-21786/М-55/8- 1300/24, від 04.03.2025 за№ 4674-3325/М-54/8-1300/25, від 24.09.2025 за № 1300-5405-8/124358 повідомили, що доплату заборгованості, обчислену [PERSON] на виконання судових рішень, я зможу отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати мені пенсії, яка була нарахована померлому. Зазначили, що заява від 12.08.2024 щодо виплати недоотриманої пенсії, не відповідає вимогам Порядку 3-1, а також те, що відповідно до частини 1 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей та залишились недоотриманими у зв`язку зі смертю, не включаються до спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Про те батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, коли вони належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на отримання пенсійних виплат позивач вважає незаконною і такою, що порушує її права. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~ Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 04 лютого 2025 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа № 49 за 2024 рік, яка складається з пенсії в сумі 256 997,68 грн нарахованої на виконання судових рішень, а саме: - 248 997 гривень 68 копійок (рішення від 15.03.2023 у справі № 380/820/23); 8 000 гривень 00 копійок (рішення від 04.08.2023 у справі № 380/14455/23). Як передбачено ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону,які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Отже, положення частин 2,3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках. Подружжя спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом. Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени йогі сім`ї (або їх неможливо встановити). Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана; зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020року (справа № 428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при застосуванні норм права. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала померлому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Позивач в установлений законом строк вступила у спадщину після смерті чоловіка як спадкоємиця за законом. Відтак, позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії. Доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб, є надуманими та безпідставними з огляду на наступне. Заборгованість перед спадкодавцем виникла саме через неналежну діяльність саме відповідача який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер, так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду, є незрозумілим. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Крім\~ того, спосіб захисту права чи\~ інтересу має бути таким, щоб у\~позивача не\~виникала необхідність повторного звернення до\~суду (постанова Великої Палати Верховного Суду\~від\~ 26.01.2021 у\~ справі №\~522/1528/15-ц (п.\~58). Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання усього належного йому спадкового майна. Враховуючи, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved