Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулось до\~Золотоніського міськрайонного\~суду Черкаської області\~із позовом\~про стягнення\~із [PERSON] 16148 грн заборгованості за договором №8678751 від 20 березня 2025 року, з якої 4000 грн - заборгованість за основним боргом, 3458 грн- заборгованість за процентами, 690 грн - заборгованість за комісією, 8000 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №8678751, сума кредиту 4000 грн, строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 14 березня 2026 року, процентна ставка 0,95% (фіксована), комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, вказані грошові\~кошти перераховані\~на платіжну\~картку відповідача. У зв`язку з неповерненням заборгованості у відповідача утворилась заборгованість у сумі 16148 грн. Представник позивача адвокат Ткаченко Ю.О. позов підтримує, просить стягнути 2422,40 грн судового збору та 4500 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Золотоніського міськрайонного\~суду Черкаської області від 08 жовтня 2025 року вказану справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Дана справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30 жовтня 2025 року отримана суддею Олійником В.П. із призначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні. Представник позивача [PERSON] згідно з заявою від 28 листопада 2025 року позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом\~враховується правова\~позиція Верховного\~Суду,\~викладена у\~постанові Верховного\~Суду від\~18\~березня 2021\~року по\~справі 911/3142/19,\~відповідно до\~якої направлення\~листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію, відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому\~засіданні встановлено, що 20 березня 2025 року між позивачем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №8678751, сума кредиту 4000 грн, строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 14 березня 2026 року, процентна ставка 0,95% (фіксована), комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, неустойка 200 грн в день, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача,що підтверджується також і повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 20 листопада 2025 року щодо належності [PERSON] банківської картки № [NUMBER] та відповідним рухом коштів по ній, зокрема зарахування 20 березня 2025 року 4000 грн. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно з положеннями ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦПК України. Докази про визнання кредитного договору недійсним станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором від 20 березня 2025 року становить: 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3458 грн- заборгованість за процентами, 690 грн - заборгованість за комісією, 8000 грн заборгованість за пенею/неустойкою, всього 16148 грн. Під час судового розгляду відповідач не надав суду у \~встановленому порядку\~заяву із\~запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення,\~ зокрема щодо розрахунку заборгованості та заявлених позивачем процентів, у зв`язку\~з чим\~ несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049\~ЦК\~України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~пункту\~18\~Прикінцевих\~та\~перехідних положень\~ЦК України\~у період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває станом на час розгляду справи. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За встановлених обставин стягнення пені/неустойки у розмірі 8000 грн за кредитним договором від 20 березня 2025\~року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, задоволенню підлягають вимоги про стягнення 4000 грн заборгованості\~за основною сумою боргу, 3458 грн заборгованості за процентами, 690 грн заборгованості за комісією, всього 8148 грн, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову частково на 50,45% (8148/16148*100=50,45) та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 1222 грн 10 коп судового збору (2422,40*50,45/100=1222,10). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом\~\~за умовами договору про надання правничої допомоги\~\~при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,\~\~як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена)\~\~відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних свобод.\~Зокрема,\~у рішеннях\~від 23\~січня 2014\~року у\~справі "East/West\~Alliance\~Limited"\~проти України",\~від 26\~лютого 2015\~року у\~справі "Баришевський\~проти України"\~зазначено,\~що заявник\~має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представництво ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснюється адвокатом Ткаченко Ю.О. на підставі договору №20-08/25 про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року та ордеру, що відповідає приписам ч.4 ст.62 ЦПК України,\~відповідно до\~якої повноваження\~адвоката як\~представника підтверджуються\~довіреністю або\~ордером,\~виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно витягу з Акту №1-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги від 08 вересня 2025 року адвокатом Ткаченко Ю.О. надані\~послуги щодо вивчення та\~аналізу документів,\~складання позовної\~заяви про\~стягнення кредитної\~заборгованості,\~ представництво\~в суді\~першої інстанції (вартість 4500 грн). Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 4500 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 3000 грн витрат на правничу допомогу, а, із врахуванням часткового задоволення позову, правнича допомога до стягнення визначається судом у розмірі 1513 грн 50 коп (3000*50,45/100=1513,50). При розгляді\~справи суд\~виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: partial