Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

02 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №76818941, за умовами якого відповідач отримала у позику 6 000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на день. Також, 24 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №7432679, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. на строк 345 днів та зі сплатою відсотків у розмірі 2,06% на день. Позивач вказує, що за договорами факторингу набув право вимоги за цими договорами. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором №76818941 становить 23 671,85 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17 671,85 грн. заборгованість за відсотками. За договором №7432679 заборгованість становить 4 430,00 грн., з яких 1 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 014,50 грн. заборгованість за процентами, 230,00 грн. заборгованість за комісією, а також 185,50 грн. заборгованість за неустойкою. З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 28 101,85 грн. Відповідач письмового відзиву на позов не подала. У судове засідання представник позивача не прибув, але у позові просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання та про причини неявки суд не повідомляла. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але повторно не прибула у нього, враховуючи, що відповідачем не поданий відзив, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики №76818941, за умовами якого відповідач отримала у позику 6 000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на день. Також, 24 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №7432679, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. на строк 345 днів та зі сплатою відсотків у розмірі 2,06% на день. За договорами факторингу позивач набув право вимоги за вищенаведеними договорами. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором №76818941 становить 23 671,85 грн., з яких 6 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17 671,85 грн. заборгованість за відсотками. За договором №7432679 заборгованість становить 4 430,00 грн., з яких 1 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 014,50 грн. заборгованість за процентами, 230,00 грн. заборгованість за комісією, а також 185,50 грн. заборгованість за неустойкою. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №76818941, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Всупереч вищенаведеному, позивач не надав суду будь-яких доказів виконання кредитором умов договору позики №76818941, а саме доказів видачі позики в безготівковій формі на рахунок клієнта, або видачі його у готівковій формі. Матеріали справи містять лише сам договір, а також документи, що підтверджують перехід права вимоги до позивача, але будь-яких доказів виконання договору (банківська виписка, платіжне доручення, довідка про перерахування коштів платіжною системою тощо) в матеріалах справи немає. У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог, в частині стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору позики від 25 жовтня 2023 року №76818941, необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №7432679, то з матеріалів справи слідує, що відповідач дійсно порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 1 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3 014,50 грн. заборгованості за процентами та 230,00 грн. заборгованості за комісією підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 185,50 грн., суд зазначає, що за правилами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка у розмірі 185,50 грн. була нарахована кредитором у період дії на території України воєнного стану, вона не може бути стягнута з відповідача, а тому в цій частині позову необхідно відмовити. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 457,23 грн. (3 028 х (4 244,5 / 28 101,85)). На підставі наведеного та

Outcome: partial