Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лопухович Алла Олександрівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який зареєстрований 7 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1159. Від цього шлюбу мають двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти повнолітні. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 5 серпня 2024 року їх шлюб розірвано. 1 квітня 2016 року ними, як подружжям, було придбано транспортний засіб СHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498, д.н.з. [NUMBER] , який зареєстровано на [PERSON] та на даний час перебуває виключно у його користуванні. 28 жовтня 2020 року ними, як подружжям, було придбано транспортний засіб HONDA, модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799, д.н.з. [NUMBER] , який також було реєстровано на [PERSON] . При зверненні із запитом до ТСЦ МВС 5642 стало відомо, що вказаний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника 23 березня 2024 року. [PERSON] не розуміє яким чином це міг зробити відповідач, адже своєї згоди на це вона ніколи не давала. З січня 2023 року вони фактично припинили своє подружнє життя, що є зазначеним і доведеним рішенням суду про розірвання шлюбу. Представник позивача зазначає, що право позивача на частку у даному майні відповідач заперечує і не згідний добровільно сплатити їй грошову компенсацію за його частку. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 143 400 грн. Отже, компенсація, яка підлягає до стягнення на користь позивача за її частку становить 71 700 грн. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля HONDA, модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 709 820 грн. Отже, компенсація, яка підлягає до стягнення на користь позивача за його частку становить 354 910 грн. У зв`язку із зазначеним позивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 71 700 грн у рахунок компенсації частини вартості автомобіля CHEVROLET, 354 910 грн у рахунок компенсації частини вартості автомобіля HONDA та судові витрати. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 23.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 20.01.2025 від представника відповідача адвоката Альонової М.Б. надійшов відзив, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає так, як не згідний з визначеною позивачем вартістю транспортних засобів, вважає її завищеною, оскільки автомобілі на той момент ніким не експуатувалися та піддалися сильним пошкодження іржі та корозії. Відповідач не погоджується з результатами Звіту про оцінку автомобілів від 12.11.2024, так як вважає, що експертиза була проведена без фактичного зорового обстеження автомобілів, а лише на основі дослідження вторинного ринку, також в звіті вказана не правдива інформація щодо автомобіля HONDA, оскільки не зазначена інформація, що даний автомобіль був у ДТП, а щодо автомобіля CHEVROLET у звіті зазначено про його огляд, який фактично не проводився, хоча, як зазначає представник відповідача, такий огляд є обов`язковим при проведені експертизи. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Лопухович А.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Альонова М.Б. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народилася в с.Варковиці Дубенського району Рівненськоїобласті. Згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народився в с.Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 07.12.2002, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві 07.12.2002 року зроблено запис №1159. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище: « [PERSON] ». Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 05.08.2024 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №5642 №31/1аз-17-2024 від 01.11.2024 згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, за гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в період з 01.01.2008 року по дату надання відповіді зареєстровані транспортні засоби: 01.04.2016 на підставі довідки-рахунку зареєстровано транспортний засіб марки CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб.; 28.10.2020 ТСЦ №6350 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного суб`єктом господарювання ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» №6218/20/012751 від 28.10.2020 зареєстровано транспортний засіб марки HONDA , модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб.; 23.03.2024 ТЦС №5642 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного суб`єктом господарювання ТОВ «МОТОРСТРЕЙД КОМПАНІ» №1737 від 22.03.2024 транспортний засіб марки HONDA , модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб. перереєстровано на нового власника. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 143 400 грн. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля HONDA, модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 709 820 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19) вказано, що інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї. Саме тому, на переконання Великої Палати Верховного Суду, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї. Зазначені норми права презумують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя. Отже обов`язок спростувати презумпцію спільності майна лежить на відповідачеві, який жодних достовірних та допустимих доказів щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 57 СК України суду не надав. Крім того, вказані обставини в ході судового розгляду не заперечувалися відповідачем та його представником. Відповідно до ч. 1ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Частиною першою статті 61СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 69СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями статті 70СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Виходячи з системного тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі - Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 Постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно матеріалів справи, за час перебування у шлюбі позивача та відповідача було придбано легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498 см.куб., дата реєстрації 01.04.2016, який був зареєстрований на відповідача. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що автомобіль CHEVROLET, модель AVEO є спільною сумісною власністю позивача та відповідача та підлягає поділу між ними шляхом компенсації позивачу відповідачем частини вартості автомобіля. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок компенсації частини вартості автомобіля HONDA,суд зазначає наступне. Відповідно доч.ч.2,3ст.65СК України,при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації,а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Встановлено, що згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №5642 №31/1аз-17-2024 від 01.11.2024, в період шлюбу позивача та відповідача було придбано легковий автомобіль марки HONDA, модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., дата реєстрації - 28.10.2020, який був зареєстрований на відповідача. 23.03.2024 транспортний засіб марки HONDA , модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб. перереєстровано на нового власника, в період, коли подружні стосунки фактично припинилися. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] розпорядився спільним майном на власний розсуд без повідомлення та згоди позивача. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримані від реалізації автомобіля кошти [PERSON] використав в інтересах сім`ї, останній суду не надав. Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого з подружжя (правові висновки Верховного Суду викладених в постановах від 30 січня 2019 року в справі №158/2229/16-ц, від 10 червня 2022 року в справі № 544/856/20, від 01 березня 2023 року в справі №359/10855/19, від 20 грудня 2023 року в справі №127/21002/21). Вирішуючи питання поділу спільного майна подружжя, судом не встановлено обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя. При визначенні вартості спільного майна та відповідно при вирахуванні частки, яка підлягає сплаті позивачу, суд виходить з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Цей підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №483/812/19 (провадження № 61-20774св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2023 року у справі №754/3132/16-ц, провадження №61-5956св22. Крім того, 6 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №199/291/21 вказав, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 травня 2023 року у справі №753/1902/21. У правових висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 8 червня 2022 року в справі № 753/15538/20, від 9 серпня 2023 року в справі №175/1025/20, від 20 грудня 2023 року в справі № 127/21002/21, суд дійшов висновку про допустимість визначення вартості спільного майна подружжя, відчуженого проти волі іншого з подружжя, при вирішенні питання стягнення компенсації за належну іншому подружжю частку, виходячи з аналізу ринку аналогічного майна на час розгляду справи, в тому числі з інформації з сайту auto.ria. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1498, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 143 400 грн. Згідно Звіту про оцінку від 12 листопада 2024 року автомобіля HONDA, модель HR-R, 2019 року випуску, об`єм двигуна 1799, д.н.з. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 709 820 грн. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Альонова М.Б. на спростування такого розміру ринкової вартості автомобілів надали роздруківки з сайту BidFax.info із зазначенням вартості автомобіля HONDA, 2019 року випуску, VIN [NUMBER] станом на 13.02.2020, однак звіту про оцінку автомобіля HONDA, модель HR-R, та звіту про оцінку автомобіля CHEVROLET, модель AVEO (з урахуванням пошкоджень, на які посилаються відповідач та його представник) не надали, із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи не зверталися. Натомість суд бере до уваги вартість транспортних засобів CHEVROLET, модель AVEO та HONDA, модель HR-R, зазначених в поданих до суду позивачем в звітах про оцінку від 12.11.2024,із зазначенням середньої ринкової вартості даних автомобілів, розрахованих, у тому числі і з офіційного джерела - сайту "AUTO.RIA" Оскільки суд враховує, що "AUTO.RIA" є зареєстрованою компанією, що працює на ринку онлайн-торгівлі автомобілями в Україні. "AUTO.RIA" є офіційним джерелом, зокрема, коли мова йде про перевірку автомобілів та пошук оголошень про їх продаж. Це великий український автомобільний маркетплейс, що має перевірену репутацію. Враховуючи, що транспортні засоби було придбано в період перебування подружжя у шлюбі, вони були об`єктом спільної сумісної власності, а також відповідач без згоди позивача відчужив автомобіль HONDA, моделі HR-R, оцінивши докази надані стороною на підтвердження ринкової вартості спірних автомобілів, суд вважає правильним визначення вартості автомобіля CHEVROLET, модель AVEO в сумі 143 400 грн. та вартості автомобіля HONDA, модель HR-R в сумі 709 820 грн., а тому, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 71 700 (сімдесят одну тисячу сімсот) гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу CHEVROLET, модель AVEO та 354 910 (триста п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу HONDA, моделі HR-R, тобто половину від їх ринкової вартості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до платіжних квитанцій № 9362-6531-1178-9131 та №9362-6531-0294-8273 від 05.12.2024 р. за звернення до суду із даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4 760,30 гривень. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 4 760,30 гривень. Крім того, позивачем за проведення експертної оцінки автомобілів сплачено 3000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до квитанції №586 від 12.11.2024 [PERSON] сплатила за експертну оцінку т/з CHEVROLET, д.н.з. [NUMBER] та HONDA, д.н.з [NUMBER] - 3 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved