Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "Агенція") звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 8454985 від 05.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (далі ТОВ "1 Безпечне агентство") та Є.А.Жила, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором у сумі 13500,00 грн. Борг включає у себе 7750,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 29,00 грн сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 5000,00 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою, 0,00 грн сума заборгованості за неустойкою, 721,00 грн сума заборгованості за комісією за надання кредиту. Позивач ТОВ "Агенція" набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №\~27/03/25 від 27.03.2025 із ТОВ "1 Безпечне агентство". Також між ТОВ "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус") та Є.А.Жила укладено кредитний договір № 8329816 від 27.09.2024. За цим договором утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 55558,50 грн. Борг включає у себе 19667,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23391,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Позивач ТОВ "Агенція" набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №\~12092025 від 12.09.2025 із ТОВ "Авентус". Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 3028,00 грн. Ухвалою суду від 10.11.2025 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 10.12.2025 о 14:00 год.; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 10.11.2025 і позовної заяви з додатками. Позивач просить розглядати справу за відсутності свого представника, задоволити позов повністю та ухвалити заочне рішення (а.с. 5). Відповідач копію ухвали суду від 10.11.2025, позовної заяви і доданих до неї документів, судову повістку на 10.12.2025 о 14:00 год. отримав 25.11.2025 за зареєстрованим місцем проживання, що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 78, 79, 85, 86). 10.12.2025 у судове засіданні відповідач не з`явився, про причини неявки суд не інформував. Станом на 10.12.2025 суд не отримував відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Відтак в установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст.\~279, 280 ЦПК України, 10.12.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та за відсутності відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Між ТОВ "1 Безпечне агентство" (ТМ ClikCredit), як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 8454985 від 05.12.2024. Договір передбачає: надання кредиту 10000,00 грн, строк кредитування 30 днів, дата надання кредиту 05.12.2024, дата повернення кредиту 03.01.2025, денна процентна ставка 0,25 %, комісія за надання кредиту 721,00 грн (п. 2.2.2 2.2.4); повернення кредиту згідно графіка до 03.01.2025, проценти за користування 29,00 грн, комісія за надання 721,00 грн (п. 2.2.4, 2.3, 2.4, додаток № 1); проценти нараховуються щоденно виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості (п. 2.5); продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди (п. 7.1); продовження строку кредитування є неможливим якщо закінчення кредитування (застосовується до договорів за яким сума кредиту перевищує розмір однієї заробітної плати (п. 7.5). Договір і графік містять вказівку на паспортні дані відповідача, його РНОКПП, електронну пошту, номер телефону, зареєстроване місце проживання, номер карти банку (а.с. 6-14). Вказаний договір, графік платежів підписані електронним підписом відповідача Є.А.Жила 107728 від 05.12.2024 18:44 (а.с. 13, 14). ТОВ "1 Безпечне агентство" є фінансовою установою і має право здійснювати кредитування (а.с. 24, 25). Між ТОВ "Авентус" (ТМ CreditPlus), як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 8329816 від 27.09.2024. Договір передбачає: надання кредиту 25000,00 грн (п. 1.3); строк кредитування 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4); стандартна процентна ставка 1,00\~% на день з межах строку кредиту (п. 1.5.1); знижена процентна ставка 0,20 % на день за умови сплати до 27.10.2024 коштів не менше суми першого платежу (п. 1.5.2); орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом 2333,95\~% (п. 1.9.1); орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою, з урахування періоду застосування зниженої процентної ставки, 1390,37 % (п. 1.9.2); кредит надається шляхом зарахування на карту [NUMBER] (п. 2.1); штраф 2250,00 грн на 40-й день невиконання зобов`язання, 500,00 грн за кожен день невиконання зобов`язання (п. 6.4.1, 6.4.2). Договір містить вказівку на паспортні дані відповідача, його РНОКПП, електронну пошту, номер телефону, зареєстроване місце проживання (а.с. 29-42). Договір, додаток № 1, паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом\~відповідача Є.А.Жила С8933 від 27.09.2024 15:13:43, YD2193 від 27.09.2024 15:13:10 (а.с. 38, 39, 42). ТОВ "Авентус" є фінансовою установою, має право здійснювати інші види кредитування (а.с. 58, 60). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про\~електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про\~електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає,\~що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну\~форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про\~електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у\~вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від\~09.09.2020 у справі №\~732/670/19 (провадження №\~61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є сталою. Відтак суд робить висновок про належне укладення відповідачем [PERSON] .Жила кредитного договору № 8454985 від 05.12.2024 із ТОВ "1 Безпечне агентство", а також кредитного договору № 8329816 від 27.09.2024 із ТОВ "Авентус". За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.ч. 1, 2 ст.\~1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1,\~2 ст. 10561 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів\~встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п.\~3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові\~у\~разі порушення\~боржником\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). Розрахунок кредитодавця ТОВ "1 Безпечне агенство" від 02.10.2025 за кредитним договором Є.А.Жила № 8454985 від 05.12.2024 зазначає, що 05.12.2024 (у день надання кредиту) кредитодавець нарахував 721,00 грн комісії за надання кредиту. Відсотки за користування кредитом нараховано за ставкою 1,00 % на день від суми 10000,00 грн упродовж 06.12.2024 03.01.2025. Із 04.01.2025 нараховано по 500,00 грн підвищених відсотків за понадстрокове користування кредитом на загальну суму 5000,00 грн. 21.01.2025 сплачено тіло кредиту 2250,00 грн. Залишок заборгованості за тілом кредиту визначено 7750,00 грн, за процентами 29,00 грн, за підвищеною відсотковою ставкою\~5000,00 грн, 721,00 грн за комісією. Всього заборгованість складає 13500,00 грн (а.с. 21, 22). Натомість, вказані положення п. 2.2.4, 2.3, 7.5 кредитного договору визначають строк кредитування 30 днів, ставка 0,25 % на день, без можливості продовження строку кредитування за умови отримання кредиту на суму, що перевищує один розмір мінімальної заробітної плати. Позивачем не надано доказів укладення будь-яких додаткових угод до кредитного договору про продовження 30 денного строку користування кредитом. Відтак, підставною заборгованістю [PERSON] за кредитним договором із ТОВ\~"1\~Безпечне агенство" є 9221,00 грн (10000,00 грн * 0,25 % на день * 30 днів + 721,00 грн комісія + 10000,00 грн 2250,00 грн платіж за кредитом). Розрахунок кредитодавця ТОВ "Авентус" від 11.09.2025 за кредитним договором Є.А.Жила № 8329816 від 27.09.2024 зазначає, що заборгованість Є.А.Жила складає 55558,50 грн. Борг включає у себе 19667,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23391,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Відображено сплату 5332,50 грн основного боргу, 21902,50 грн процентів (а.с. 50-57). Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного розрахунку окрім як щодо неустойки. Так, щодо нарахування 12500,00 грн неустойки, суд зазначає що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже неустойку 12500,00 грн кредитодавець мав списати відповідно до вказаних вимог ЦК. Відтак, підставною заборгованістю [PERSON] за кредитним договором із ТОВ\~"Авентус" є 43058,50 грн (19667,50 + 23391,00). ТОВ "Агенція" уклав із ТОВ "1 Безпечне агентство" договір факторингу №\~27/03/25 від 27.03.2025, додаткову угоду до нього № 2 від 23.04.2025, яким, передбачено, зокрема, перехід права вимоги від ТОВ "1 Безпечне агентство" до ТОВ "Агенція" за кредитним договором відповідача Є.А.Жила № 8454985 від 05.12.2024 на загальну суму 13500,00\~грн (а.с. 15-20). ТОВ "Агенція" уклав із ТОВ "Авентус" договір факторингу №\~12092025 від 12.09.2025, яким, передбачено, зокрема, перехід права вимоги від ТОВ "Авентус" до ТОВ\~"Агенція" за кредитним договором відповідача Є.А.Жила № 8329816 від 27.09.2024 на загальну суму 55558,50 грн (а.с. 44-49). ТОВ "Агенція" є фінансовою установою, має право надання послуг з факторингу (а.с.\~65, 66). Кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 2 ст. 512 ЦК). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).\~ За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та\~боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або\~його обмеження. У\~цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови\~про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги (ст.\~1080 ЦК). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а\~клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084\~ЦК). З наведених норм вбачається, що: необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог; права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Таким чином відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Отже саме на первісного кредитора покладено обов`язок надати новому кредитору всі документи, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Відтак відступлення первісним кредитором права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги такого первісного кредитора, що існувала на момент переходу (передачі) цих прав. Отже позивач ТОВ "Агенція" правомірно набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] яка існувала за кредитними договорами: - № 8454985 від 05.12.2024 на суму 9221,00 грн, а не на суму 13500,00 грн; - № 8329816 від 27.09.2024 на суму 43058,50 грн, а не на суму 55558,50 грн. Вказані менші суми є тими, на які суд задовольняє позовні вимоги. Стягнення більших сум не ґрунтується на положеннях договорів та закону. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відтак суд покладає на відповідача 2292,29 грн витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (3028,00 / 69058,50 * (9221,00 + 43058,50) (а.с. 72, 76). На підставі викладеного,

Outcome: approved