Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99» (далі ОСББ «Стрийська 99») звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 12728,80 грн заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2022 по травень 2022 року, інфляційні втрати в розмірі 799,79 грн., 3% річних в розмірі 151,34 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що в житловому будинку [ADDRESS] створено та функціонує ОСББ «Стрийська 99». Відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої 46,8 кв.м., а позивач ОСББ «Стрийська 99» є балансоутримувачем зазначеного будинку та прибудинкової території, здійснює належне їх утримання. Співвласниками вказаної квартири є також [PERSON] та [PERSON] . Квартира відповідача знаходиться у 5 під`їзді на 1 поверсі. Протоколом загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» №8 від 15.11.2020 встановлено внесок на утримання будинку в розмірі 8,20 грн. за 1 м.кв. для квартир, які не користуються ліфтом (першого поверху) та 8,95 грн. за 1 м.кв. для квартир, які користуються ліфтом (з другого по дев`ятий поверх). Протоколом загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» №10 від 18.05.2024 встановлено внесок на утримання будинку в розмірі 9,23 грн. за 1 м.кв. для квартир першого поверху та 11 грн. за 1 м.кв. для квартир з другого по дев`ятий поверх. Відповідач не сплачує внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з лютого 2022 по травень 2025 року в розмірі 12728,80 грн. З огляду на наведене, просить стягнути з відповідача 12728,80 грн. заборгованості по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, інфляційні втрати за період з січня 2024 року по травень 2025 року в розмірі 799,79 грн. та 3% річних за період з 01 січня 2024 року по 31 травня 2025 року в розмірі 151,34 грн. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 02.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: м.Львів, вул. Стрийська, 99. Згідно протоколу №8 загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» від 15.11.2020 затверджено кошторис та затверджено розмір членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого розмір членського внеску за 1 м. кв. загальної площі квартири 8,95 грн. для квартир, які користуються ліфтом та 8,20 грн. для квартир які не користуються ліфтом. Згідно протоколу №10 загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» від 18.05.2024 затверджено кошторис та затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, для мешканців 2-9 поверхів та власників нежитлових приміщень у 6-му під`їзді у розмірі 11 грн. за 1 м.кв.; для мешканців 1-х поверхів у розмірі 9,23 грн. за 1 м.кв. Судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,8 кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 07.10.1995. Згідно зі ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати наданні послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року. Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Таким чином, спірні правовідносини виникли між власниками квартири та ОСББ, оскільки перші, з огляду на норми закону, зобов`язані здійснювати оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а ОСББ здійснює утримання багатоквартирного будинку відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Вищезазначеними протоколами №8, 10 загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» від 15.11.2020, 18.05.2024 затверджувалися кошториси та затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території. За встановлення розміру тарифу на утримання будинку та прибудинкової території проголосувало більшість власників квартир. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. З огляду на ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за період з лютого 2022 року по травень 2025 року зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території становить 12728,80 грн. Зазначений розрахунок заборгованості складений позивачем у відповідності до чинного законодавства на основі чинних тарифів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території згідно з протоколами загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, цей розрахунок відповідачем не спростований. 31.01.2025 представником позивача направлено відповідачу вимогу щодо сплати наявної заборгованості за платежами перед ОСББ «Стрийська 99». Проте, заборгованість відповідачем сплачено не було. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги, суд визнає правомірною та такою, що підлягає до задоволення вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] на його користь інфляційних втрати за період з січня 2024 року по травень 2025 року у розмірі 799,79 грн. та 3% річних за період з 01 січня 2024 року по 31 травня 2025 року у розмірі 151,34 грн. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження того, що відповідач не виконує належним чином свої обов`язки та не здійснює сплату внесків та щомісячних платежів, а тому з [PERSON] слід стягнути заборгованість за період з лютого 2022 року по травень 2025 року зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 12728,80 грн., інфляційні втрати у розмірі 799,79 грн. та 3% річних у розмірі 151,34 грн. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до абз.5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Відповідно до\~ст.30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність гонорар\~є формою\~винагороди адвоката\~за здійснення\~захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту. Порядок\~обчислення гонорару\~(фіксований\~розмір,\~погодинна оплата),\~підстави для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок його\~сплати,\~умови повернення\~тощо визначаються\~в договорі\~про надання\~правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представником позивача до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги №О-18-56 від 18.08.2023, додаткову угоду від 11.01.2025 №6 до договору про надання правничої допомоги №О-18-56 від 18.08.2023акт №6 прийняття правничої допомоги від 11.08.2025, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 8250 грн. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.08.2019 у справі №915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved