Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

17.09.2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останньої на користь позивача\~заборгованість за кредитним\~договором\~№ 18.02.2025-100002411 від 18.02.2025 у розмірі 42150 грн, з яких: 15000 грн становить тіло кредиту, 17850 грн проценти, 2250 грн додаткова комісія, 7050 грн неустойка. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 18.02.2025\~між ТОВ\~«Споживчий Центр»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~(оферти)\~№18.02.2025-100002411,\~згідно якого\~позичальнику надано\~кредит у\~розмірі 15000\~грн.\~Відповідно до\~умов Договору,\~кредит надано\~строком на\~168\~днів.\~Дата повернення\~(виплати)\~кредиту -\~04.08.2025. Процентна ставка\~"Стандарт"\~ фіксована\~незмінна процентна\~ставка у\~розмірі 1%\~за 1\~(один)\~день користування\~Кредитом,\~яка застосовується\~протягом перших\~7\~чергових періодів\~користування кредитом,\~зазначених у\~графіку платежів.\~Процентна ставка\~"Економ"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~0.5%\~за 1\~(один)\~день користування\~Кредитом,\~яка застосовується\~протягом чергових\~періодів,\~наступних за\~черговими періодами,\~в яких\~застосовується процентна\~ставка "Стандарт".\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~Комісія,\~пов`язана з\~наданням Кредиту\~ 5%\~від суми\~Кредиту та\~дорівнює 750\~грн.\~Комісія за\~обслуговування кредитної\~заборгованості \~750\~грн.\~у кожному\~з 3\~чергових періодів,\~наступних за\~першим черговим\~періодом.\~Неустойка:\~225\~грн.\~00\~коп.,\~що нараховується\~за кожен\~день невиконання/\~неналежного виконання\~кожного окремого\~зобов`язання незалежно\~від суми\~невиконаного/неналежно\~виконаного зобов`язання. Відповідно до Договору від 18.02.2025 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 15000 грн, на строк, зазначений в умовах кредитного договору. [PERSON] 18.02.2025 отримала кредитні кошти у розмірі 15000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу, відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 42150 грн. Тому, просить позов задоволити. Ухвалою від 25.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач у судові засідання 30.10.2025, 28.11.2025, 16.12.2025 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а також довідкою про доставку судової повістки в електронний кабінет системи «Електронний суд». Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомленою про розгляд справи належним чином. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Як встановлено судом, 18.02.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №18.02.2025-100002411. [PERSON] електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора Е575. Відповідно до умов Заявки, Позичальнику надано кредит у розмірі 15000 грн, строком на 168 днів (п.п. 2, 3 Заявки). Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, згідно з п.п. 6, 7 Заявки. З п.п. 8, 9 Заявки вбачається, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 750 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 750 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 04.01.2024 між позивачем та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було укладено договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2, за яким платіжна установа приймає на себе зобов`язання надавати торговцю послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. На виконання умов договору 18.02.2025 року відповідачу було перераховано кредитні кошти на платіжну картку клієнта в розмірі 15000 гривень, призначення платежу: «видача за договором кредиту №18.02.2025-100002411», що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №163-0409 від 04.09.2025. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї). Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0996. Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.02.2025-100002411 від 18.02.2025, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 42150 грн, з яких: 15000 грн становить тіло кредиту, 17850 грн проценти, 2250 грн комісія за обслуговування, 7050 грн неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період 18.02.2025-04.08.2025. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~623\~ЦК України\~боржник,\~який порушив\~зобов`язання,\~має відшкодувати\~кредиторові завдані\~цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 17850 грн, які нараховані в межах строку дії договору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Крім цього, позивач просить стягнути комісію за обслуговування у розмірі 2250 грн. Пунктом 9 Заявки, що є частиною договору, передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 750 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 виснувала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які АТ «Перший український міжнародний банк» нараховувалася комісія за обслуговування кредиту позивачем не надано. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту. Окрім цього, звертаючись до суду із позовом, представник позивача ТОВ «Споживчий центр» просив стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в розмірі 7050,00 грн. Разом з тим, відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Оскільки,\~кредитний договір\~№18.02.2025-100002411 (кредитної лінії) був укладений відповідачем 18.02.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України\~неустойка в розмірі 7050,00 грн не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову,\~а саме\~з [PERSON] \~підлягає стягненню\~заборгованість за\~кредитним договором\~№18.02.2025-100002411 від 18.02.2025 у розмірі 32850 грн, з яких: 15000 грн становить основний борг, 17850 грн проценти. Беручи до уваги часткове задоволення позову,

Outcome: partial