Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «Фінпром Маркет», через систему «Електронний суд» подав до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8373547 від 31.05.2025 у розмірі 27 249,76 грн та судові витрати по справі. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 31.05.2025 [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») договір про надання коштів у кредит № 8373547 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», (електронним підписом), відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику кредит в розмірі 6 750,00 грн строком на 360 днів (з 31.05.2025 по 25.05.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті становить 1 164,38грн ), а [PERSON] в свою чергу зобов`язалася повернути кошти на умовах встановлених договором. Сторони встановили, що у разі порушення строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 337,5 грн за кожен день понадстрокового користування. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8373547 від 31.05.2025. Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 249,76 грн, з яких: 6 750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 835,38 грн - сума заборгованості за відсотками, 1164,38 - сума заборгованості за комісією, 13 500 - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Згідно Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025, Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 в тому числі до Відповідача в сумі 27249, 76 грн з яких 6750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5835,38 грн - сума заборгованості за відсотками, 1164,38 грн - сума заборгованості за комісією, 13500 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 27 249,76 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 05.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 19.11.2025 о 10:20 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, зазначивши у позовній заяві та в заявах від 10.11.2025 та 27.11.2025 про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, ухвалою суду 19.11.2025 розгляд справи відкладено на 15.12.2025 о 11:00 год. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, у судове засідання 15.12.2025 повторно не з`явилася. Причин неявки не повідомила, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надала, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 15.12.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи № 458/1148/25 на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 31.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8373547, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Сторони погодили, що сума кредиту становить 6750,00 грн, строк кредитування 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 3088,13 грн, дата сплати першого обов`язкового платежу 29.06.2025, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1164,38 грн, денна процентна ставка 0,998 % в день, неустойка 337,5 грн в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 30999,38 грн. В розділі 11 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» номер електронного платіжного засобу позичальника зазначено: [NUMBER] (а.с. 11-18). Договір кредитної лінії (Надійний) № 8373547 від 31.05.2025 підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 755157, що був надісланий відповідачу на вказану електронну адресу - [INFO]), у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідача [PERSON] ідентифіковано за посередництвом системи BankID НБУ, отримавши від «privatbank» її згоду, персональні данні останньої в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала/наклала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис [NUMBER] - 31.05.2025 10:53:39, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.18 на звороті). Відповідно до п.2.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов Договору. Мета отримання Кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору - надання коштів у кредит. Згідно із п.2.2. Договору сума кредиту становить 6750 грн. Строк кредитування/Строк договору - 360 днів. Розмір Першого обов`язкового платежу становить 3088,13 грн. Процентна ставка (фіксована) становить 0,95%. Комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1164,38 грн. У п.2.3. Договору вказано, що орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а також на припущенні, що Позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов Договору, не буде збільшувати суму Кредиту та не буде допускати порушення умов Договору. Денна процентна ставка/день становить 0,998%. Відповідно до п.2.4. Договору, умовами Договору не передбачено наявність у Позичальника права ініціювати укладення додаткових угод для продовження Строку кредитування. Згідно із п.2.5. Договору, максимальний Кредитний Ліміт, доступний для Позичальника відповідно до умов цього Договору, становить 6750 гривень. Даний ліміт є максимальною сумою коштів, яку Кредитодавець може надати Позичальнику в рамках Договору на умовах повернення, сплати процентів, комісій за надання кредиту та інших передбачених Договором платежів. Позичальник має право використовувати кошти в межах встановленого кредитного ліміту протягом строку дії Договору. У п.5.1. Договору вказано, що перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Відповідно до п.5.3. Договору до укладання (підписання) Договору, Позичальнику надається можливість вивчити умови Договору, включаючи усі його суттєві умови (у тому числі ті, які встановлюють детальний розпис загальної вартості Кредиту) шляхом ознайомлення з умовами Оферти, Паспортом споживчого кредиту, інформацією на Сайті тощо. Згідно із п.5.5. Договору, договір укладено Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. У п.6.1. Договору вказано, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування Кредитом (його залишком), за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання Кредиту у складі Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів. Згідно із п.6.13. Договору, у разі прострочення Позичальником сплати Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану Комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми Кредиту) на шістдесят другий календарний день, Кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення Заборгованості. Відповідно до п.9.5. Договору, за порушення Кредитодавцем строків надання Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Згідно листа № 16/10/25-16418 від 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило видачу (перерахунок) на банківську картку відповідача [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] на підставі платіжної інструкції №c1c79021-7a3e-4f92-ad81-e6e1e795201b коштів на виконання умов договору кредиту № 8373547 (а.с.19). Згідно довідки № КД-000061597 від 14.10.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 31.05.2025, сума 6750,00 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу c1c79021-7a3e-4f92-ad81-e6e1e795201b. Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складались (а.с.19 на звороті). 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8373547 від 31.05.2025. У реєстрі прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 до договору факторингу зазначено відповідача [PERSON] . Оскільки, ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу набуло право вимоги за кредитним договором № 8373547 від 31.05.2025, тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цим договором. Відповідно до п.1.1. Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. У п.2.1.3. Договору вказано, що перехід від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників Сторін у порядку, визначеному цим Договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Прав вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло Право вимоги до [PERSON] в розмірі 27249,76 грн. Доказів про визнання договору факторингу недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.10.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 8373547 від 31.05.2025 становить 27 249,76 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту 6 750,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 5 835,38 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею 13 500,00 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією 1164,38 грн,заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування 0 грн. Крім того, заборгованість за тілом кредиту та правильність її розрахунку не спростована та не заперечується відповідачем [PERSON] , яка належним чином повідомлена про розгляд справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Доказів належного виконання зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надала. Враховуючи, що відповідач жодних платежів в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту не здійснювала, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 27 249,76 грн, з яких: 6 750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 835,38 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 164,38 - сума заборгованості за комісією, 13 500 - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання відповідачу коштів у кредит, зокрема, копію договору № 8373547 від 31.05.2025, реєстр прав вимог, з якими і пов`язано набуття позивачем права вимоги та розрахунок заборгованості. Згідно наданого позивачем реєстру прав вимоги №16/10/25-01 до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 та розрахунку заборгованості за договором № 8373547 від 31.05.2025, станом на 24.10.2025 заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором не погашена, залишок заборгованості складає 27 249,76 грн, з яких: 6 750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 835,38 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 164,38 - сума заборгованості за комісією, 13 500 - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Разом з тим, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надання їй коштів у кредит в розмірі, визначеному договором, доказів належного чи часткового виконання зобов`язань по сплаті кредитних коштів відповідачем також не надано до суду, вказаний розрахунок не спростовано відповідачем із поданням свого розрахунку або будь-яким іншим доказом. Також суд зазначає, що ТОВ «Фінпром Маркет» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії (Надійний) № 8373547 від 31.05.2025, а саме: копію договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 та Реєстр прав вимог №16/10/25-01 до Договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що ТОВ «Фінпром Маркет», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за укладеним договором у відповідній сумі, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Згідно положень ст. 204 ЦК України, яка регламентує презумпцію дійсності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, яким позивач обгрунтовує вимоги на час судового розгляду є дійсним, у судовому порядку недійсним не визнавався та доказів його нікчемності (невідповідності умов імперативним вимогам законодавства) суду не надавалося, суд вважає, що відповідний договір є дійсними та таким, що регламентує правовідносини, визначені ним. При цьому, за умовами вищевказаного договору факторингу перехід права вимоги (набуття права вимоги) відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за пенею/неустойкою за договором кредитної лінії (Надійний) № 8373547 від 31.05.2025 у розмірі 13 500 грн, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, з огляду на таке. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по тепер. Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, відповідач підлягає звільненню від сплати пені на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, нарахована неустойка у розмірі 13 500 стягненню не підлягає. Щодо стягнення комісії. Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів». 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» зміст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч.1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набранням чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затв. Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. На підставі ч.6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Тлумачення ч. 1 ст. 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2022 у справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)). Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст.і 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 740/3852/19 (провадження № 61-7745св21) зазначено, що: «відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.2.2.8 договору кредитної лінії (Надійний) № 8373547 від 31.05.2025 позичальнику нараховується і позичальник повинен сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1164,38 грн. Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постановах від 21.04.2021 в справі № 677/1535/15, від 21.07.2021 в справі № 751/4015/15, від 15.12.2021 в справі № 209/789/15, від 12.04.2022 в справі № 640/14229/15 та від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Згідно правової позиці Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п. 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». У розглядуваному випадку сплата позичальником комісії за надання кредиту передбачена умовами договору. Водночас у договорі відсутні відомості про конкретні послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, які кредитор зобов`язаний надати позичальнику за сплачену ним комісію. Не визначено, за що саме позичальник повинен сплатити комісію за надання кредитних коштів, оскільки отримання такої комісії не супроводжується обов`язком кредитора вчиняти будь-які дії на користь позичальника. Таким чином, вимога позивача про сплату позичальником комісії у розмірі 1164,38 грн за надання кредиту не підлягає задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8373547 від 31.05.2025 у розмірі 12 585,38 грн, з яких: 6 750,00 грн - сума заборгованості за основною сумою богу, 5 835,38 грн - сума заборгованості за процентами. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 118,66 грн судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог: з розрахунку - 12 585,38 грн (задоволені позовні вимоги) становлять - 46,18% заявленої суми позовних вимог; від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2 422,40 грн складає 1 118,66 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 500 грн. За умовами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано наступні документи: договір №25-08/25 ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», витяг з акту №6-ФП від 23.10.2025 приймання - передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/25 ФП від 25.08.2025, з якого вбачається, що адвокатом було надано правові послуги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 4 500 грн та платіжну інструкцію. Отже, витрати понесені на професійну правничу допомогу документально підтверджені та підлягають до задоволення.

Outcome: partial