Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

29.09.2025 р. представник позивача [PERSON] адвокат В.С. Штогрін звернулася до суду із заявою вх. 17897, в якій просить поновити [PERSON] строк на подання доказів понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги; стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на її користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 5 000 грн., понесених нею витрат по оплаті професійної правничої допомоги. В обґрунтування заяви вказує, що 24.09.2025 р. Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у цивільній справі № 569/18692/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна подружжя, яким позовні вимоги задоволено частково. Наводить положення п.3 ч.2 ст.141, ч. 1, 2 ст. 15, ст. 264, ч.1 ст. 137 ЦПК України, п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. №23-рп/2009. 17.07.2023 р. між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» було укладено договір про надання правової допомоги № 17/07-02. Сторонами укладеного договору було узгоджено, що правнича допомога надається адвокатом у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Для належного виконання договору Клієнтом замовляється наступний вид правничої допомоги: -повний правовий супровід цивільного спору під час його вирішення судом першої інстанції; -ознайомлення з матеріалами справи; -формування та узгодження правової позиції з Клієнтом; -складення та подання до суду позовної заяви, заяв по суті справи та інших документів правового характеру; -здійснення представництва, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнтів під час здійснення цивільного судочинства по вирішенню спору в суді першої інстанції; -надання правових консультацій Клієнту з приводу замовленого ним виду правничої допомоги. У межах укладеного договору та на його підставі, за розпорядженням голови об`єднання Давидюка М.М. повноваження по наданню правової допомоги позивачу покладені на адвоката Штогрін В.С. На виконання взятих на себе зобов`язань, Адвокатом було забезпечено правовий супровід вказаної справи при розгляді її Рівненським районним судом Рівненської області. Адвокатом було вжито заходів щодо професійної підготовки до розгляду справи, забезпечено ґрунтовне вивчення чинного законодавства, якими врегульовуються спірні правовідносини сторін, проаналізовано практику застосування такого законодавства та практику Верховного Суду з приводу уже вирішення подібних спорів. Повнота та належність виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги підтверджується складеним та підписаним сторонами актом передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 25 вересня 2025 року, за змістом якого сторони визначили вид наданої правничої допомоги, детальний її опис та обсяг, а також засвідчили відсутність у сторін договору будь-яких заперечень та зауважень з приводу його виконання. Сторонами узгоджено, що вартість правничої допомоги Клієнту становить 11 000 грн. 00 коп. Визначений сторонами гонорар було оплачено [PERSON] двома платежами 18.07.2023 року - 5 500,00 грн. та 25.09.2025 року - 5 500,00 гри. про що долучають квитанції № 0.0.3103467534.1 від 18.07.2023 року та №1.325473853.1 від 25.09.2025 року про сплату витрат на правничу допомогу на загальну суму 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. Аналогічну правову позицію викладено Верховним у постановах від 15 червня 2021 року у справі №159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 , від 06 листопада 2023 року в справі №725/8953/21, від 08 листопада 2023 року в справі № 443/299/22. Долучають копію Договору № 17/07-02 від 17.07.2023 року та квитанції № 0.0.3103467534.1 від 18.07.2023 року, №1.325473853.1 від 25.09.2025 року, також подають суду копію акту передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 25 вересня 2025 року. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а відтак її витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача пропорційно до задоволених вимог позову. Позов задоволено частково та стягнуто з відповідача компенсацію 1/2 частину вартості реалізованого без згоди дружини транспортного засобу, а відтак до стягнення із [PERSON] підлягає пропорційна до задоволених позовних вимог частина витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу в розмірі - 5 000,00 грн. У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року в справі № 285/5547/21 вказано, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У межах даної справи акт від 25.09.2025 р. та доплата витрат на професійну правничу допомогу були отримані після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно у позивача не було об`єктивної можливості раніше подати до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з усіма додатками. Отже, наявні підстави для поновлення позивачу [PERSON] строку на подання доказів понесених нею витрат по оплаті професійної правничої допомоги. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Штогрін В.С. у судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не з`явилися. У заяві вх. 24422 від 17.12.2025 р. представник позивача адвокат Штогрін В.С. підтримує вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення та вказує, що подані представником відповідача адвокатом Семенюк М.О. заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не спростовують обставин щодо понесення позивачем вказаних витрат та не містять жодного належного обґрунтування можливості відмови у їх задоволенні судом. Просить судовий розгляд заяви проводити у відсутність [PERSON] та її представника адвоката Штогрін В.С. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Семенюк М.О. у судове засідання не з`явилися. У заяві вх. 24419 від 17.12.2025 р. адвокат Семенюк М.О. просить суд провести судове засідання без участі представника відповідача та зменшити правничу допомогу до 1475,10 грн. У запереченнях на клопотання про стягнення понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги по справі №569/18692/23 вх. 24254 від 16.12.2025 р. представник відповідача [PERSON] адвокат Семенюк М.О. вказує, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року по № 569/18692/23, позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію частини реалізованого без згоди дружини транспортного засобу марки Mazda модель 6, 2012 року випуску, в розмірі 125 856,23 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1546,55 грн. судового збору.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 6200 грн. витрат на проведення судової експертизи. У цьому ж рішенні зазначено, що позовні вимоги задоволено на 13,41 % (125856,23 грн. х 100 / 938353,50 грн.). У своїй заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивачки зазначає, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги у вказаній вище справі становить 11 000 грн., проте оскільки рішення задоволено частково, то з відповідача слід стягнути 5000 грн. у якості компенсації понесених витрат на правничу допомогу. З вказаними вимогами сторона відповідача не погоджується, так як позовні вимоги у процентному відношенні задоволено на 13,41 %, позивачем понесено витрат на сплату гонорару адвокату на суму 11 000 грн., то витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог становлять 1475,10 грн. (13,41 %*11 000), а не 5000 грн. як зазначає позивач. Тому у задоволені заяви позивача про стягнення 5000 грн. із відповідача як стягнення компенсації за надання правничої допомоги слід відмовити. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. При вирішенні вимог щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, рішення суду у справі ухвалено 24.09.2025 р. Позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя - задоволено частково; визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Mazda модель 6, 2012 року випуску; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію частини реалізованого без згоди дружини транспортного засобу марки Mazda модель 6, 2012 року випуску, в розмірі 125 856,23 грн.; у задоволенні решти позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без шлюбу у період з 2009 р. по 11.05.2018 р.; про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] частини об`єкту незавершеного будівництва (садовий будинок), що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; в порядку поділу спільного майна виділення у власність [PERSON] частини об`єкту незавершеного будівництва (садовий будинок), що знаходиться за адресою [ADDRESS] відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1546,55 грн. судового збору; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6200 грн. витрат на проведення судової експертизи. 09.09.2025 р. у в судовому засідання представником позивача адвокатом Штогрін В.С. зроблено заяву про докази судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі. Заява про ухвалення додаткового рішення у справі надійшла до суду 29.09.2025 р. у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України. До заяви про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу долучені наступні докази: Договір про надання правової допомоги №17/07/02 від 17.07.2023 р.; квитанцію про оплату 5500 грн. від 18.07.2023 р.; платіжну інструкцію від 25.09.2025 р. про оплату 5500 грн.; Акт про виконання договору №17/07-02 від 17.07.2023 р. від 25.09.2025 р. Отже, у заяві вх.17897 від 29.09.2025 р. представник позивача адвокат Штогрін В.С. також просить поновити позивачу строк на подання доказів понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги, тому суд, виходячи з положень ст. 127 ЦПК України, уважає, що заява у цій частині підлягає до задоволення - слід поновити позивачу строк на подання доказів понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги підтверджується Актом про виконання договору №17/07-02 від 17.07.2023 р. від 25.09.2025 р. Згідно з вказаним Актом сторони підтвердили, що сума винагороди становить 11 000 грн. Згідно з частинами першою, третьоюстатті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у заявленому розмірі 5 000 грн., про які вказує у заяві про стягнення понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги її представник адвокат Штогрін В.С. У зв`язку з цим, заперечення представника відповідача [PERSON] адвоката Семенюк М.О. щодо зменшення витрат на правничу допомогу до 1475,10 грн. та відмови у задоволенні заяви представника позивача, які фактично зводяться до пропорції процентного співвідношення задоволених вимог, суд не бере до уваги, оскільки вони не можуть розцінюватися судом як підстава для висновку про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Оцінюючи заяву про розгляд справи без участі вх. 24419 від 17.12.2025 р. адвоката Семенюк М.О., яка містить вимогу про зменшення правничої допомоги до 1475,10 грн., суд приходить до переконання про відхилення таких доводів з наступних міркувань. При ухваленні додаткового рішення суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 25 травня 2021 року та висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц: 28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. 36. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомого адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Європейський суд з прав людини основними критеріями судових витрат, що підлягають відшкодуванню, називає їх (а) фактичність, тобто їх реальне підтверджене здійснення, (б) неминучість, тобто відсутність альтернативних шляхів забезпечення такого ж захисту/представництва, і (в) обґрунтованість, тобто пропорційність вчинених дій до наявних завдань та отриманого результату й адекватність оголошеної ціни за виконану роботу. Такий погляд сформовано, зокрема, у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України». Заявлені представником позивача вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., на думку суду, відповідають критеріям обґрунтованості, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, оскільки Акт про виконання договору №17/07-02 від 17.07.2023 р. від 25.09.2025 р. містить чіткий перелік дій адвоката з конкретизацію кожного із розділів. На підставі викладеного,

Outcome: approved