Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 29.10.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 10.09.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», (надалі за текстом - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», або «Кредитодавець», або «Позивач») і фізичною особою, якою є - [PERSON] (надалі за текстом - «Відповідач», або «Позичальник», або «Боржник») за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1270-2654 (надалі за текстом - «Кредитний договір»). На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 0354, для підписання Кредитного договору № 1270-2654 від 10.09.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов?язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 18 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 днів; Промо - ставка 1,50 % в день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 16.09.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1270-2654 від 10.09.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 11 100,00 грн. Також Додатковою угодою №2 від 17.09.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1270-2654 від 10.09.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 10 300,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов?язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1,2. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов?язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Окрім цього, звертають увагу Суду на той факт, що Відповідач в загальній кількості 13 разів оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов?язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 188 600,15 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 19 905,10 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 168 695,05 гривень. Разом з тим повідомляємо, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12 600,15 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 176 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 19 905,10 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 156 094,90 гривень; що разом становить 176 000,00 гривень. Тому, просять стягнути з [PERSON] , заборгованість за Кредитним договором № 1270-2654 від 10.09.2023 року, в розмірі 176\~000 грн., та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 30.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.09.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1270-2654 (а.с. 18-30), що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту (а.с. 46-49), та копією Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1270-2654 (а.с. 50-51). Також, судом встановлено, що Додатковою угодою №1 від 16.09.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1270-2654 від 10.09.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 11 100,00 грн. (а.с. 54-55), що підтверджується копією Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 56-57). Крім цього, судом встановлено, що Додатковою угодою №2 від 17.09.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1270-2654 від 10.09.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 10 300,00 грн. (а.с. 59-60), що підтверджується копією Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 61-62). Відповідно до копії квитанції № 2366597512, 17.09.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснило успішний грошовий переказ на банківський рахунок [PERSON] , у розмірі 10300 грн. (а.с. 52). Згідно з копією Довідки про перерахування суми кредиту №1270-2654 від 10.09.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 10.09.2023 року, здійснило грошовий переказ на банківський рахунок [PERSON] , номер банківської карти: [NUMBER] , за допомогою платіжної системи LiqPay, у сумі 18000 грн., 16.09.2023 року, в сумі 11100 грн.; 17.09.2023 року, в сумі 10300 грн. (а.с. 63). Відповідно до копії Розрахунку заборгованості за договором №1270-2654 від 10.09.2023 року, станом на 19.09.2025 року, загальна сума заборгованості за вказаним договором, становить 188600 грн. 15 коп., яка складається з: 19905 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 168695 грн. 05 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 64-81). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписами пункту 1 частини 2\~статті 11 ЦК України, передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1\~статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою\~статті 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1\~статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1\~статті 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. V. Оцінка суду Суд,\~з`ясувавши\~обставини,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень,\~дослідивши докази,\~якими вони\~підтверджуються,\~доходить висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~частково з таких підстав. Умовами Кредитного договору № 1270-2654 від 10.09.2023 року, передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту 18000 грн. Процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом. Умовами Додаткової угоди № 1 від 16.09.2023 року до Кредитного договору № 1270-2654 від 10.09.2023 року, передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту 11100 грн. Крім цього, умовами Додаткової угоди № 2 від 17.09.2023 року до Кредитного договору № 1270-2654 від 10.09.2023 року, передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту 10300 грн. З умовами угоди відповідач ознайомлена, про що свідчить її електронно-цифровий підпис. Через невиконання відповідачем умов договору, станом на 10.09.2025 року, виникла заборгованість в розмірі у розмірі - 188600 грн. 15 коп., яка складається з: 19905 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 168695 грн. 05 коп. заборгованість за відсотками. Однак,\~Кредитодавцем було\~прийнято рішення\~про можливість\~застосування до\~Позичальника Програми\~лояльності для\~споживачів фінансових\~послуг ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»,\~а саме\~часткового списання\~заборгованості,\~а тому\~загальна сума\~заборгованості,\~становить 176000\~грн.,\~яка складається\~з:19905 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом; 156094 грн. 90 коп. заборгованість за відсотками. Вказана заборгованість підтверджується довідкою-розрахунком. Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання за виконання умов кредитного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами в розмірі 19905 грн. 10 коп. гривень тіла кредиту. Що стосується заборгованості за відсотками в розмірі 156094\~грн.\~90\~копсуд доходить таких висновків. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті\~627\~ЦК\~України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті\~42\~Конституції України\~участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року\~№ 39/248\~«Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року\~№ 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі\~№ 132/1006/19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі\~№ 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial