Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 05.11.2016 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб виявився невдалим. Шлюбні відносини між ними фактично припинились. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Крім того, зазначає, що син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утримані. Відповідач працездатний, матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований, його стан здоров`я дозволяє утримувати свою неповнолітню дитину. На підставі викладено просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 часки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Позивач надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. 05.11.2016\~року позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~зареєстрували шлюб\~у виконавчому\~комітеті Таужненської\~сільської ради\~Гайворонського району\~Кіровоградської області, про що\~складено відповідний актовий запис №3 (а.с. 10). Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки сторони спільно не проживають, сім`я розпалась та існує формально. Шлюб існує формально і тому суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких підстав, позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання сина, суд зазначає наступне. Судом встановлено,\~що відповідач\~записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1598 грн. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд лише за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наведених вище норм права, можна зробити висновок, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач заявила такі вимоги, перебуває у важкому матеріальному становищі, відповідач позов визнав та це відповідає вимогам Закону. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких підстав, позов в цій частині підлягає задоволенню. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 5). Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 16.12.2025 року відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за позовною вимогою про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. та стягнути з [PERSON] на користь позивача лише 605,60 грн. судових витрат. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] користь держави за позовною вимогою про стягнення аліментів лише 50% судового збору який би підлягав стягненню, тобто 605,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за даною позовною вимогою та відповідач визнав позовні вимоги у даній частині до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного та

Outcome: approved