Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

07.10.2025 у суд подано зазначену позовну заяву, уточнену під час підготовчого судового провадження поданням заяви від 01.12.2025 про зменшення розміру стягнення з суми 67725 до суми 61725 гривень, з таким обґрунтуванням вимог. Сторони перебували в шлюбі з 10.05.2008 по 28.04.2020. Від шлюбу в сторін народжено двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з мамою (позивачкою) за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2023 у справі № 302/1124/22 відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно в користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень на кожну дитину, починаючи з дати набрання рішенням законної сили (з 05.07.2023) і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідач не виконує належно рішення суду і допустив заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2025 в розмірі 67725 гривень, що підтверджується доданим розрахунком головного державного виконавця Міжгірського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області від 18.09.2025 №8640/24-11-38. Розмір пені (неустойки) за період з 05.07.2023 по 31.10.2024 становить 220624 грн згідно з наданим письмовим розрахунком. Під час підготовчого провадження відповідач надав підтвердження з виконавчого провадження про те, що в розрахунок заборгованості, складений\~ державним виконавцем станом на 18.09.2025 помилково не включено сплату відповідачем аліментів в грудні 2023 року в розмірі 12000 гривень. З огляду на це державний\~ виконавець станом на 30.09.2025 сформував уточнений письмовий розрахунок з визначенням заборгованості по сплаті аліментів на зазначену дату в розмірі 61725 гривень (вихідний номер з Міжгірського ВДВС 9664/24.11-38 від 24.10.2025 а.с.100). У зв`язку з новим розрахунком заборгованості, зафіксованої на зазначену дату сторона позивача звернулась до суду із заявою про уточнення (зменшення) позовних вимог і просить стягнути з відповідача в користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 61725 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Винесені в справі процесуальні рішення. Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області: - від 09.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі і призначено підготовче провадження; - від 07.11.2025 частково задоволено клопотання сторони позивачки і залучено до участі в справі для надання висновків і пояснень на виконання своїх повноважень Міжгірський відділ ДВС у Хустському районі Закарпатської області з участю в справі державного виконавця Св. Шуберта, а також витребувано в справі копію матеріалів виконавчого провадження; - від 10.12.2025 прийнято до розгляду заяву сторони позивачки про зменшення позовних вимог, поданої на підготовчому засіданні 01.12.2025 року, про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 05.07.2023 року по 30.09.2025 року в розмірі 61 725 грн 00 коп. - від 10.12.2025 закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позиції сторін за змістом процесуальних заяв та в судовому засіданні. Представниця позивачки позовні вимоги підтримала з урахуванням уточнених (зменшених) вимог, акцентувавши увагу суду на тому, що відповідач погасив заборгованість щодо сплати аліментів тільки після звернення позивачки до суду і відкриття провадження в справі, тобто на стадії підготовчого провадження в справі, а тому має нести відповідальність за позовними вимогами. Просить також узяти до уваги, що відповідач більше трьох років працює і перебуває за кордоном України, а саме в Чеській Республіці, де має регулярні заробітки та стабільні доходи. Відповідач нового шлюбу не укладав і має обов`язок за законом утримувати тільки дітей від спільного шлюбу з позивачкою, а тому свідомо допустив виникнення заборгованості зі сплати\~ аліментів. За змістом відзиву на позов і в судовому засіданні сторона відповідача вважає, що не має підстав для задоволення позову з огляду на таке. Сторона відповідача не заперечує обставини, які зазначені в позовній заяві в частині зобов`язання відповідач щодо сплати аліментів та виникнення в зазначений період заборгованості. Сторона відповідача також визнає, що за зазначений період могла бути нарахована пеня в розмірі 116148 гривень унаслідок прострочення сплати аліментів. Натомість сторона відповідача просить суд узяти до уваги такі обставини. У відзиві на позов та апеляційній скарзі у справі №302/1124/22 [PERSON] повідомляв суди про те, що з червня 2020 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) із [PERSON] , [INFO] . Вони проживають однією сім`єю разом із чотирма дітьми [PERSON] в [ADDRESS] , ведуть спільне господарство, між ними склалися усталені відносини характерні для подружжя та сім`ї. Однак в силу негативного досвіду від попередніх шлюбів, вони не реєструють свої відносини в органах державної влади. Відповідач разом із [PERSON] виховують та утримують чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] . [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно з часу ухвалення рішення суду від 28.04.2020 року у справі №302/220/20 сімейний стан відповідача змінився і на даний час у нього на утриманні перебувають ще четверо неповнолітніх дітей. Також [PERSON] повідомляв про те, що він офіційно не працевлаштований, в силу відсутності професійної освіти він не має можливості працевлаштуватися за певною спеціальністю, а тому постійно перебуває у пошуках низькокваліфікованої, а відповідно малооплачуваної, роботи. Зазвичай він періодично виїжджає з місця свого проживання на сезонні роботи. Доходи відповідача є мінливими, нестабільними і залежними від багатьох зовнішніх факторів. Його середньомісячний дохід з березня 2020 року і по теперішній час фактично не змінився і складає не більше 10 тис. грн. Як наслідок, присуджений до стягнення з відповідача розмір аліментів становить біля 60% його середньомісячного доходу. Нерегулярні, нестабільні та низькі доходи відповідача стали причиною того, що він не мав змоги регулярно сплачувати на користь позивачки аліменти на дітей у визначеному судом розмірі та допустив накопичення заборгованості. За таких обставин, сторона відповідача просить суд визнати той факт, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у відповідача не з його вини, а в силу об`єктивних життєвих обставин. Як слідує із доданого до позову розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.09.2025 року №8640/24.11-18, за період з 05.07.2023 по 31.08.2025 року включно у відповідача накопичилася заборгованість у розмірі 67 725,00 грн. Проте у цьому розрахунку заборгованості державним виконавцем не було враховано кошти у розмірі 12000,00 грн, які 11.12.2023 року [PERSON] перерахував [PERSON] поштовим переказом АТ «Укрпошта», що підтверджується фіскальним чеком №sYCO2uSrRII. Отже, станом на 31.08.2025 року заборгованість відповідача складала 55 725,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 24.10.2025 року №9664/24.11-18. Після отримання позовних матеріалів [PERSON] позичив від матері своєї співмешканки кошти у розмірі 67 725,00 грн та повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів перед позивачкою. На час подання суду даного відзиву на позов у [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №72388712, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Міжгірського відділу ДВС від 30.10.2025 року №9667/24.11-38. За таких обставин, сторона відповідача просить суд визнати поважними причини допущення [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів та, з урахуванням факту повного погашення боргу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Сторона відповідача вважає, що оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України сума пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то за період з 05.07.2023 по 31.10.2024 року з [PERSON] може бути присуджено до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів не більше суми заборгованості, що виникла у цей же період, тобто не більше 33725,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав обґрунтування, зазначені у відзиві на позов і сформував остаточну позицію, за якою просить узяти до уваги, що відповідач повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів, а також те, що він, окрім спільних дітей з позивачкою, несе витрати на утримання неповнолітніх дітей в\~ незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, тобто взяти врахувати його майновий стан, а тому повністю відмовити в задоволенні позову. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлені судом обставини. Згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2023 у справі № 302/1124/22, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 05.07.2023,\~ присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття. На виконання цього рішення суду видано виконавчий лист і зареєстровано у Міжгірському відділі ДВС у Хустському районі виконавче провадження номер за АСВП 72388712 для примусового виконання. Згідно з остаточним письмовим розрахунком заборгованості зі сплати аліментів\~ за період з 05.07.2023 по 30.09.2025, сформованим державним виконавцем С.Шуберт станом на 24.10.2025 № 9664/24.11-38,\~ відповідач\~ (боржник) [PERSON] допустив заборгованість в розмірі 61725 гривень (а.с. 100). Згідно з письмовим розрахунком державного виконавця С. Шуберта, сформованого станом на 30.10.2025 (вихідний номер 9667/24.11-38) зазначена\~ заборгованість становить 0,00 гривень (а.с.110). Сторони під час судового розгляду також дійшли згоди, що розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 05.07.2023 по 30.09.2025 станом на 31.10.2025 становить 116148 гривень. Сторони також визнали обставину, що станом на час винесення судового рішення відсутня заборгованість [PERSON] \~ у сплаті аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в користь [PERSON] у зв`язку з її повним погашення станом на 30.10.2025. Оцінивши встановлені обставини, доводи представників сторін і їх позиції, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Предметом спору в справі є стягнення пені за прострочення боржником у сплаті аліментів у зв`язку із заборгованістю, яка виникла в період з 05.07.2023 по 30.09.2025. Зокрема, сторони погодились, що розміром пені, який може бути стягнутий судом є розмір не оспорюваної заборгованості зі сплати аліментів\~ станом на 24.10.2025, тобто сума 61725 гривень. Відповідач не погоджується зі сплатою пені, покликаючись на майновий стан та вжиті ним заходи щодо погашення (ліквідації) заборгованості в сплаті аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нормативно-правове обґрунтування та мотиви суду. Доводи представника відповідача за клопотанням про закриття провадження в справі на підставі положень п.2 ч.1 статті 255 ЦПК України відхилені судом в ухвалі суду по цій же справі від 10.12.2025 року з обґрунтуванням такого рішення. Абзацом першим частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з ч.2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини\~ платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої ч.1 статті 196 СК. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Велика Палата Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц надала висновки щодо обчислення пені зі сплати аліментів за несплату або прострочення. У постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 26.04.2023 у справі № 520/17217/13-ц надано висновок щодо правильності зменшення судом розміру пені, якщо є підстави, передбачені ч.2 статті 196 СК України. З цієї правової проблеми\~ суд виснував: «Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти». У розглядуваній справі встановлено, що відповідач не має постійного зареєстрованого місця праці, заробляє на своє утримання, утримання дітей, на яких його зобов`язано сплачувати\~ аліменти примусово за рішенням з сезонних тимчасових незареєстрованих робіт. Натомість відповідач станом на час розгляду справи перебуває і працює за кордоном України в Республіці Чехія (з пояснень представника). Відповідач ужив заходів і під час судового розгляду справи повністю погасив заборгованість щодо сплати аліментів. Обставини проживання відповідача в іншій сім`ї з дружиною, в якої є четверо неповнолітніх дітей, не спростовані стороною позивача. Проте, відповідач не має законного обов`язку утримувати дітей його дружини, з якою він проживає в незареєстрованому шлюбі. Такий\~ обов`язок згідно з статтею 180 СК України мають тільки батьки цих дітей. Отже, першочерговим обов`язком відповідача є надання майнового утримання своїм дітям. З огляду на викладене суд вважає, що не має підстав повністю звільняти відповідача від сплати пені. Натомість з метою справедливого вирішення справи на засадах законності, розумності, справедливості, пропорційності, з урахуванням вище викладених мотивів та обставин, є підстави зменшити розмір пені згідно з ч.2 статті 196 СК України і визначити розмір пені до стягнення в сумі 25000 гривень. Адже відповідач не довів належними, достатніми і достовірними доказами про повну відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Судові витрати у виді судового збору слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави, бо сторона позивача не сплачувала судовий збір за подання позову на підставі\~ пільги, передбаченої статтею 5 закону «Про судовий збір».

Outcome: partial