Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

22 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 11 вересня 2014 року вона з відповідачем по справі, [PERSON] уклала шлюб, зареєстрований відділом РАГС Петродворцового району Комітету у справах РАГС Уряду Санкт-Петербурга за актовим записом №1383. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, почали виникати непорозуміння, сварки та скандали. Тому проживати однією сім`єю та збереження шлюбу не можливо і суперечить нашим інтересам. Шлюбні відносини не підтримують із січня 2022 року, крім того, відповідач є громадянином російської федерації і на території України не проживає. Тому при таких обставинах шлюб існувати не може, та вважає за необхідне його розірвати. Внаслідок таких обставин, просить суд не застосовувати статтю 111 Сімейного Кодексу України, та не вживати заходів щодо примирення. Просить шлюб розірвати, строк для примирення не надавати, судові витрати з відповідача стягувати не бажає. 24 жовтня 2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно поданої від позивача представника позивача [PERSON] адвоката Стецькова-Бондар Л. Ф. заяви від 16 грудня 2025 року, просить розглядати справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує, просить строк для примирення не надавати. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклала шлюб, зареєстрований відділом РАГС Петродворцового району Комітету у справах РАГС Уряду Санкт-Петербурга за актовим записом №1383, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 11 вересня 2014 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 60\~Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсності та поділ спільного майна подружжя», у\~разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ЦПК. Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до положень Закону України №2783-IX\~від 01.12.2022 року «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» Верховна Рада України постановила: 1.

Outcome: approved