Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 25.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №927282287 на суму 22199 грн. у формі електронного документа. На виконання умов договору, грошові кошти були перераховані товариством на банківську картку № [NUMBER] хх-ххх-1278, яка була вказана відповідачем при укладенні договору. 24.02.2025 товариство відступило право вимоги за договором до ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу №МВ-ТП/23. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 67664,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту 22198,20 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 45465,86 грн. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 67664,06 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору сумі 2422,40 грн., і витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» надав\~до судузаяву\~про розгляд\~справи без\~їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не надав. Згідно ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №927282287, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 13000 грн. у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 договору). Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 25.12.2029 (п.7.3) (а.с.40-45). Згідно п.8.3 договору кредитної лінії №927282287 сторони погодили, що базова процента ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. За період від 25.11.2024 по 25.12.2024 (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 74,49% від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,25 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 91,25 відсотків річних (п.8.7.1) Договір підписаний відповідачем 25.11.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором BWQC, номер телефону [NUMBER] . 30.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоди до договору №927282287 від 25.11.2024 згідно якої, сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 6199 грн. Відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором складає 19199 грн. (п.1.1) (а.с.46). 02.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоди до договору №927282287 від 25.11.2024 згідно якої, сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1500 грн. Відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором складає 20699 грн. (п.1.1) (а.с.46 зворот-47). 03.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоди до договору №927282287 від 25.11.2024 згідно якої, сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1500 грн. Відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором складає 22199 грн. (п.1.1) (а.с.47 зворот). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання Договору №927282287 від 25.11.2024, виконало свої зобов`язання, зокрема передало [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 13000 грн., 6199 грн., 1500 грн., 1500 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] зазначений в договорі кредитної лінії та підтверджується підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів та довідками (а.с.50-52). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору кредитної лінії №927282287 від 25.11.2024. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом. Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором кредитної лінії №927282287 виконав у повному обсязі. Так, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 24.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № МВ-ТП/23, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за договором №927282287 від 25.11.2024 станом на 22.07.2025 складається з: 22198,20 грн. заборгованості по кредиту, 45465,86 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, всього 67664,06 грн. (а.с.32 зворот - 33). Відповідно до реєстру прав вимоги від 24.02.2025, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025 до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №927282287 від 25.11.2024, загальна сума заборгованості 46567,24 грн. (а.с. 36). Відповідно до частини 1 статті 205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем рішення суду про визнання договорів факторингу недійсними, суду не надано. Копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору кредитної лінії №927282287 від 25.11.2024, що був укладений між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконала належним чином умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість по несплаченому кредиту, відсотками за користування кредитом. Враховуючи зазначені норми права та надані докази, суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором кредитної лінії\~№927282287\~від 25.11.2024, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 67664,06 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1. п. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» надало суду: договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2025 укладений між адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних Технологій та Інновацій» та ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.54-55); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.53); додаткову угоду №1722 від 02.09.2025 про надання правової допомоги до договору №5 від 02.12.2024, укладеної між адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних Технологій та Інновацій» та ТОВ «Юніт Капітал», згідно якої сторони погодили, що вартість послуг по супроводженню справи до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №927282287 від 25.11.2024 становить 5000 грн. (а.с.56). При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] на корить ТОВ «Юніт\~Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved