Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У жовтні 2025 року комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (далі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 30 червня 2025 року в розмірі 53 321 грн 73 коп, судові витрати у виді судового збору в розмірі 3\~028\~грн. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на позивача покладено обов`язок із забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання, у тому числі й квартири [ADDRESS] . 1.3. Споживач за вказаною адресою не вносить оплати за надані житлово-комунальні послуги. 1.4. Протягом всього строку виникнення заборгованості відповідач періодично вчинив дії, що свідчать про визнання ним заборгованості перед підприємством, а саме в рахунок погашення заборгованості були сплачені кошти. 1.5. Станом на 30 червня 2025 року відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 52 321 грн 73 коп. 1.6. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.3. Відповідачка у судове засідання 11 грудня 2025 року повторно не\~з`явилася, причини неявки суду не повідомила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 11 грудня 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. 3.7. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 3.8. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 3.9. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 3.10. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 3.11. Нормативне регулювання надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачено статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. 3.12. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 3.13. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст.7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 3.14. Відповідно до\~ст.\~13\~Закону\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» договір\~про надання\~комунальної\~послуги\~укладається\~між\~виконавцем\~відповідної\~послуги та\~споживачем або\~особою,\~яка відповідно\~до договору\~або закону\~укладає такий\~договір\~в\~інтересах споживача,\~або\~з\~управителем\~багатоквартирного\~будинку\~з\~метою\~постачання\~електричної\~енергії\~для\~забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку. 3.15. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц, 18 березня 2019 року у справі №\~210/5796/16-ц, 18\~грудня 2019 року у справі № 522/2625/16-ц, 25 березня 2020 року у справі №\~211/3347/18-ц, 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17, Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №\~712/8196/20 від 7 липня 2020 року. Велика Палата Верховного Суду у справі №\~712/8196/20 погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані такі послуги. 3.16. Відповідно до змісту статей\~13, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. 3.17. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. 3.18. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 3.19. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що на позивача покладено обов`язок із забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання, у тому числі й квартири [ADDRESS] . 4.2. Суду не надано доказів від`єднання квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з додержанням вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого\~Наказом № 4 від 22 листопада 2005 року Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України\~та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом № 169 від 26 липня 2019 року Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. 4.3. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду у справі № 226/1437/16-ц від 19 серпня 2019 року. Викладене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. 4.4. За відомостями департаменту «Центр надання адміністративних послуг» від 08 жовтня 2025 року, які надійшли до суду 16 жовтня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 4.5. Із наданого позивачем розрахунку станом на 30 червня 2025 року убачається, що борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію та постачання гарячої води складає 53 321 грн 73 коп. 4.6. Вказаний розрахунок є, по суті, випискою з особового рахунку, що є належним доказом по нарахуванням по особовому рахунку відповідача, підписаний бухгалтером теплопостачальної організації, як спеціаліста відповідального за даний напрямок роботи та інші документи, а отже належним і допустимим доказом. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВГСУ від 06 квітня 2017 року у справі № 905/2009/15, в якій касаційний суд зазначив, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних операцій. 5. Оцінка Суду 5.1. Враховуючи надані суду докази, наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач отримує комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем, проте порушує встановлений законом і договором обов`язок щодо своєчасної оплати вказаних послуг, чим порушені права та законні інтереси позивача. 5.2. Відповідач за позовом є споживачем послуг з опалення квартири у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 5.3. Відповідач, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання, що свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Аналогічні висновки були зроблені у Постановах Верховного Суду у справах № 645/5401/17 від 29\~листопада 2019 року та № 465/5138/15-ц від 31 жовтня 2019 року. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved