Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

12 серпня 2020 року АТ «ОТП Банк» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач-1), [PERSON] (далі: відповідач-2), [PERSON] (далі: відповідач-3) з позовом про солідарне стягнення з відповідачів 1 та 2 заборгованості за кредитним договором №ML-701/472/2008 26/08/2008 в сумі 1\~449\~722, 55 грн., з яких: перший транш 899\~471, 78 грн. заборгованість по сплаті кредиту; 53\~344, 90 грн. заборгованість по сплаті відсотків за період з 26.12.2019 по 06.05.2020; 693, 57 грн. заборгованість за пенею за період з 28.01.2020 по 03.05.2020; другий транш 496\~074, 82 грн. заборгованість по сплаті кредиту; 137, 26 грн. заборгованість по сплаті відсотків за період з 27.01.2020 по 06.05.2020; 0,22 грн. заборгованість за пенею за період з 26.02.2020 по 07.05.2020; звернення примусового стягнення на нерухоме майно кв. [ADDRESS] , належній на праві власності відповідачу-3 для задоволення вимог позивача за кредитним договором №ML-701/472/2008 від 26.08.2008р. у сумі 1 449 722, 55 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на укладення 26.08.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого він є, та відповідачем-1 кредитного договору №ML-701/472/2008, за умовами якого відповідач-1 отримав кредит у сумі 1\~677\~261, 74 грн. строком до 25.08.2023, із зобов`язанням повернути отриманий кредит, здійснювати відповідні плати за користування кредитними коштами та укладення, в забезпечення виконання кредитного договору, між банком та відповідачем-2 Договору поруки №SR-701/472/2008, між банком та відповідачем-3 Договору іпотеки №PML-701/472/2008, не виконання відповідачами свого зобов`язання, внаслідок чого позивач вимушений звернутись до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. 06.10.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 05.11.2020 відповідач-2 проти задоволення позову заперечував за пропуску позивачем шестимісячного строку пред`явлення вимог до поручителя, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. 24.11.2020 відповідач-3 також проти задоволення позову заперечував за укладення 25.05.2016 додаткової угоди, якою основне зобов`язання змінене, а тому додаткові зобов`язання у виді поруки та іпотеки припинились, а також, за спливу строку пред`явлення до неї вимог. Вважає, що не зазначення у вимозі суми та виду не виконаних зобов`язань, дати виникнення прострочення та не долучення до вимоги повноважень підписанта, виконанню вона не підлягає. Вимога позивача про стягнення усього боргу до встановленої дати повернення позичальником кредиту, - 25.08.2023, передчасна. 30.11.2020 відповідач-3 в поданих суду письмових поясненнях повідомила, що є інвалідом 2-ї групи, а квартира, що є предметом іпотеки, її єдине житлом, яке придбане не за кредитні кошти, які вимагає повернути позивач. Ця квартира є спільною сумісною власністю її та чоловіка, який не надавав своєї згоди на передачу квартири в іпотеку. Вважає, що позивачем та відповідачем-1 у 2016 році змінені умови кредитного договору без згоди майнового поручителя, шляхом видачі гривневого кредиту для погашення валютного, конвертація суми кредиту з долара США в гривню при цьому не відбувалась. 14.12.2020 відповідачем-3 поданий зустрічний позов до АТ «ОТП Банк» про визнання недійсним укладеного 25.05.2016 між нею та відповідачем Додаткового договору №1 до Договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, визнання недійсним укладеного 25.05.2016 між нею та відповідачем Договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008 у частині формулювання «та майбутніми» у визначені терміну (друге речення п.1 ч.1 Додаткового договору) «Кредитний договір» - кредитний договір №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, укладений між боржником та іпотеко держателем, зі всіма існуючими та майбутніми змінами та поновленнями. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач-3 посилалась на відсутність згоди її чоловіка під час укладення 25.05.2016 Додаткової угоди №1 до Договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. Крім того, другим реченням п.1 розд.1 Додаткового договору №1 від 25.05.2016 до договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008 передбачено, що «кредитний договір» - кредитний договір №ML-701/472/2008, укладений між боржником та іпотеко держателем 26.08.2008, зі всіма існуючими та майбутніми змінами та доповненнями. Враховуючи, що в п.2.1 ч.1 Додаткового договору №1 від 25.05.2016 до Договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008 є посилання на забезпечення зобов`язання саме за кредитним Договором (зі всіма існуючими та майбутніми змінами та доповненнями), також є посилання на Кредитний договір (зі всіма існуючими та майбутніми змінами та доповненнями) у визначенні терміну «боргові зобов`язання», квартира була передана в іпотеку щодо виконання зобов`язань, які не існували на момент передачі квартири в іпотеку, як і не існувало підстав їх виникнення (формулювання «майбутніми змінами та доповненнями»). Вважає, що таке визначення Кредитного договору в частині забезпечення зобов`язань з майбутніми змінами та доповненнями до кредитного договору у редакції, яка існувала на момент укладення додаткової угоди до договору іпотеки, суперечить ст.7 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Забезпечення майбутніх зобов`язань за відсутності підстав їх виникнення, порушує її права власника майна, переданого в іпотеку, оскільки на момент укладення додаткової угоди до Договору іпотеки їй невідомий був склад та розмір зобов`язань, за невиконання яких можливе звернення стягнення на належну їй квартиру. Тобто, наявні підстави, передбачені ст. 203, 215 ЦК України, для визнання додаткового Договору №1 від 25.05.2016 до Договору іпотеки №ML-701/472/2008 від 26.08.2008 недійсним в частині формулювання «та майбутніми» визначення терміну (друге речення п.1 ч.1 Додаткового договору) «Кредитний договір» кредитний договір №ML-701/472/2008 укладений між боржником та іпотеко держателем 26.08.2008, зі всіма існуючими та майбутніми змінами та доповненнями. 23.02.2021 представником позивача подані письмові пояснення, відповідно до яких він зазначає, що відповідач-2 посилається на ч.4 ст.559 ЦК України у редакції, що втратила чинність. Наразі дана стаття строку пред`явлення вимог до поручителя не містить та відповідно до п.1.2 ч. ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 №2478-VII, цей закон застосовується до правовідносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після ведення його в дію, крім ч.4 ст.36 ЗУ «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього закону. Також зазначив, що Додатковим договором №1 від 25.05.2016 сторони лише змінили деякі умови існуючого зобов`язання, внаслідок чого положення ст.604 ЦК України на дані правовідносини не поширюються, а твердження відповідача-3 про припинення додаткових зобов`язань у зв`язку з новацією є помилковим. Основне зобов`язання, що виникло з кредитного договору, не припинене, а тому і підстави припинення поруки відсутні. Твердження відповідача-3 про припинення зобов`язання поруки та іпотеки у зв`язку із припиненням основного зобов`язання внаслідок заміни його новим зобов`язанням, є помилковим. Умовами договору не визначена обов`язковість зазначення дати виникнення прострочення виконання, а враховуючи невиконання умов договору щодо повернення кредитних коштів та направлення відповідних вимог згідно умов договору, кредитор змінює строк основного зобов`язання й вся заборгованість, визначена у вимозі станом на 07.05.2020 в сумі 1\~449\~028,76 грн. підлягає поверненню. Крім того, ані умовами договору, ані чинним законодавством не передбачено долучення до вимоги довіреності особи, яка підписала вимогу. Так, вимога скріплена підписам та печаткою. Крім того, чинним законодавством не передбачене зазначення згоди чоловіка на передачу квартиру в іпотеку саме у Договорі іпотеки. Така згода надавалась чоловіком відповідача-3 у день укладення Договору іпотеки 26.08.2008, про що свідчить нотаріально посвідчена заява. 26.04.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова прийнята до розгляду разом із первісним позовом зустрічна позовна заява відповідача-3. Позивач заперечував проти задоволення зустрічного позову та зазначив, що відповідач-3 помилково вважає, що при укладенні додаткового договору до договору іпотеки її чоловік мав надати нотаріально засвідчену згоду. Умовами додаткової угоди відображено інформацію про внесення змін і доповнень в існуючий договір іпотеки. Іпотека забезпечує той же кредитний договір, але в іншій валюті, - в гривні. 06.02.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрите підготовче засідання, справа призначена до розгляду по суті. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, причину неявки не сповістили. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення справи судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе прости розгляд справи за відсутності учасників справи. Одночасно суд зазначає, що розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості повідомлення про явку в суд не є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 26.08.2008 відповідач-1 звернулась до позивача із заявою про отримання кредиту, що підтверджено кредитною заявкою відповідача -1 від 26.08.2008. 26.08.2008 між позивачем та відповідачем-1 укладений кредитний Договір №ML-701/472/2008, відповідно до умов якого відповідач-1 отримала кредит в сумі 88\~639, 95 доларів США зі строком повернення до 25.08.2023, сплатою 5, 99 % річних, річною базою нарахувань 360 календарних днів, із цільовим призначенням споживчі цілі, інші істотні мови цього Договору викладені у частині 2. Як вбачається з п.1.9.1. ч. 2 Договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителеми. Та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором, (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3 та ст.3 цього договору)чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення (надалі-вимога). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Між позивачем та відповідачем-1 узгоджений графік платежів, що підтверджено Додатком №1 до Кредитного Договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. Крім того, 26.08.2008 між позивачем та відповідачем-2 укладений Договір поруки №SR-701/472/2008, за умовами якого відповідач-2 зобов`язався відповідати за повне виконання відповідачем-1 умов кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. Також, 26.08.2008 між позивачем та відповідачем-3 укладений Договір іпотеки, предметом якого є кв. [ADDRESS] . 25.05.2016 відповідач-1 звернулась до позивача із заявою про видачу траншу в розмірі 1\~677\~261, 74 грн. шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок, відкритий у АТ «ОТП Банк» на її ім`я. 25.05.2016 між позивачем та відповідачем укладений Додатковий Договір №1 до Кредитного Договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, відповідно до змісту якого, сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: в порядку передбаченому цим додатковим договором банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті кредиту визначеного цим додатковим договором, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому додатковому договорі та кредитному договорі, викласти терміни «розмір кредиту, валюта кредиту, цільове використання кредиту, річна база нарахування процентів та дата остаточного повернення кредиту» викласти в наступній редакції: розмір кредиту-1 174\~083, 22 грн., кредит-2 503\~178, 52 грн., цільове використання кредиту зміна валюти боргових зобов`язань шляхом направлення кредитних коштів на погашення боргових зобов`язань позичальника за кредитним договором, річна база нарахування процентів 365 календарних днів, дата остаточного повернення 25.08.2023. Узгоджений графік платежів, що підтверджується додатками №1 та №2 до додаткового договору №1 від 25.05.2016 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. 25.05.2016 між позивачем та відповідачем-2 укладений Додатковий договір №1 до договору поруки №SR-701/472/2008 від 26.08.2008, відповідно до змісту якого сторони домовились внести наступні зміни та доповнення до Договору поруки №SR-701/472/2008 від 26.08.2008, наступного змісту, в розділі визначення термінів термін «кредитний договір» викласти в наступній редакції: кредитний договір кредитний договір №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, укладений між кредитором та боржником з усіма існуючими та майбутніми змінами , доповненнями та додатками до нього. 25.06.2016 між позивачем та відповідачем-2 укладений додатковий договір №31 до договору поруки від 26.08.2008. 09.06.2017 між позивачем та відповідачем-1 укладена Додаткова угода №2 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, відповідно до змісту якого сторони домовились внести зміни до кредитного договору наступного змісту: на період з 09.06.2017 по 24.05.2018 для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись фіксована процентна ставка 11% річних; на період з 25.05.2018 по 26.05.2019 для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись фіксована процентна ставка 13, 99 % річних; на період з 27.05.2019 до повного виконання зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись плаваюча процента ставка фіксований процент +UIRD, фіксований процент 1 % річних. Узгоджений графік платежів, що підтверджується додатком №1 до додаткової угоди №2 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. 09.06.2017 між позивачем та відповідачем-1 укладена Додаткова угода №2 до договору поруки №SR-701/472/2008 від 26.08.2008. 24.07.2018 між позивачем та відповідачем-1 укладений Додатковий договір №3 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, відповідно до змісту якого сторони домовились внести зміни до кредитного договору наступного змісту: на період з 24.07.2018 по 24.06.2019 для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись фіксована процентна ставка 12 %; на період з 25.06.2019 по до повного виконання зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись плаваюча процента ставка - фіксований процент +UIRD, фіксований процент 1 % річних. Узгоджений графік платежів, що підтверджується додатком №1 до додаткової угоди №3 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. 24.07.2018 між позивачем та відповідачем-2 укладений договір про внесення змін та доповнень №3 до договору поруки №SR-701/472/2008 від 26.08.2008. 24.07.2019 між позивачем та відповідачем-1 укладений Додатковий договір №4 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, відповідно до якого сторони домовились внести зміни до кредитного договору наступного змісту: на період з 24.07.2019 по 25.12.2019 для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись фіксована процентна ставка 12 %; на період з 26.12.2019 по до повного виконання зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом-1 буде використовуватись плаваюча процента ставка - фіксований процент +UIRD, фіксований процент 1 % річних. Узгоджений графік платежів, що підтверджується додатком №1 до додаткової угоди №4 до кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008. 24.07.2019 між позивачем та відповідачем-2 укладений договір про внесення змін та доповнень №4 до договору поруки №SR-701/472/2008 від 26.08.2008. Банк своє зобов`язання виконав у повному обсязі надавши позивачу кредит, що підтверджується випискою. Внаслідок порушення відповідачем-1 умов кредитного договору №ML-701/472/2008 від 26.08.2008 виникла заборгованість у сумі 1 449 722, 55 грн., з яких: перший транш 899 471, 78 грн. заборгованість по сплаті кредиту; 53 344, 90 грн. заборгованість по сплаті відсотків за період з 26.12.2019р. по 06.05.2020р.; 693, 57 грн. заборгованість за пенею за період з 28.01.2020р. по 03.05.2020р.; другий транш 496 074, 82 грн. заборгованість по сплаті кредиту; 137, 26 грн. заборгованість по сплаті відсотків за період з 27.01.2020р. по 06.05.2020р., 0,22 грн. заборгованість за пенею за період з 26.02.2020р. по 07.05.2020р. 13.05.2020 банк направив відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №ML-701/472/2008 від 26.08.2008, які ними проігноровані. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-701/472/2008 26/08/2008 в сумі 1 449 722, 55 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Визначення поняття «зобов`язання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, що передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачив три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Зважаючи на наведене, строк дії поруки, будь-який із зазначених у ч.4 ст.599 ЦК України, не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у т.ч. застосування судових заходів захисту свого права шляхом пред`явлення позову, кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої ст.559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: partial