Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, який позивач у подальшому уточнив та в остаточній редакції просить суд задовольнити позов про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, у зв`язку зі сплатою штрафу за постановою начальника [INFO] [PERSON] , №1978 від 06.11.2024р, про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 17 000 грн., який був скасований Пересипським районним судом м. Одеси та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений штраф у розмірі 17 000 гривень та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позову. Представник [INFO] , в судовому засіданні підтримав відзив на позов, та просив в позові відмовити оскільки РТЦК не набувало та не зберігає у себе кошти Позивача, а сплачений Позивачем штраф у розмірі 17000 грн, було зараховано до державного бюджету України відповідно до платіжної інструкції. Від Головного Управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшов відзив на позов. В якому представник просить відмовити позивачу у задоволенні позову, розгляд справи проводити без їх участі, у відзиві посилається на те, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин. Головне управління не порушувала прав позивача та діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позивач помилково визначив вимоги до Головного управління. Головне управління не набувало та не зберігає у себе кошти Позивача, а сплачений Позивачем штраф у розмірі 17000 грн, було зараховано до державного бюджету України відповідно до платіжної інструкції. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що постановою [INFO] за справою про адміністративне правопорушення, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. Згідно платіжної інструкції №0.0.4020106327.1 від 20.11.2024р., штраф за адміністративне правопорушення у розмірі 17\~000,00 грн. сплачено. Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 17.12.2024р, скасовано постанову №1978 від 06.11.2024р., справу про адміністративне правопорушення закрито. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №910/23967/16, провадження № 12-110цс18, вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19, зазначено, що у цивільному судочинстві зазначено, що держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. У справах про відшкодування шкоди державою вона бере участь як відповідач через той орган, діяннями якого завдано шкоду. Хоча наявність такого органу для того, щоб заявити відповідний позов до держави Україна, не є обов`язковою. Участь у вказаних справах Державної казначейської служби України чи її територіальних органів не є необхідною. Відповідно до частини першої статті 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. Повернення (перерахування)помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (уразі його використання)податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням)органів, що контролюють справляння надходжень бюджету ,а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого)-за судовим рішенням, яке набрало законної сили (абзаци перший пункту 5 розділу І Порядку повернення (перерахування)коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів № 787 від 03.09.2013 року із змінами, у редакції, чинній на час звернення до суду). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить повернути штраф, сплачений за постановою, як безпідставно утримувані кошти. У випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (частина друга статті 17 ЦК України). Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду (абзац другий частини третьої статті 17 ЦК України). Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 ЦК України). Порядок № 787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету. Після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21. Враховуючи, що постанова №1978 від 06.11.2024р., якою на [PERSON] , накладено відповідний штраф скасована, а провадження по справі закрито рішенням суду, то внесений до бюджету позивачем штраф не є помилково чи надміру зарахованим, оскільки на час сплати штрафу юридична підстава для такого платежу існувала, тому застосуванню підлягають норми ст. 1212 ЦК України, на які посилається саме позивач по справі. Отже, суд вважає, що [PERSON] , має право на підставі ст. 1212 ЦК України на стягнення суми перерахованих коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, тому з державного бюджету України підлягає стягненню сплачений ним штраф у розмірі 17000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн., що підтверджено платіжним дорученням, слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved