Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 17.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №419691888 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Товариство виконало умови договору та перерахувало відповідачці кошти в сумі 10 000 грн. на її банківську картку № [NUMBER]. 28.11.20218 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 строком до 28.11.2019. Укладеними додатковими угодами строк дії договору факторингу було продовжено до 31.12.2024. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №419691888. В подальшому 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за Договором №419691888 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу від 04.06.2025. На даний час відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Юніт Капітал», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 35 570 грн. та судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 04.08.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, які надані до суду. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 22.11.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 17.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір №419691888. Згідно умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії Договору 30 днів, дата повернення кредиту - 16.08.2021. Проценти за дисконтною ставкою нараховуються у розмірі 0,53% в день, проценти за базовою ставкою - 1,35% в день (а.с.121-22). До вказаного Договору позивачем додано Порядок дій споживача в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo» (а.с.11-13). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідачка та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. (а.с.21). Отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 10 000 грн. підтверджується довідкою ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога», згідно якої 17.07.2021 товариство перерахувало [PERSON] грошові кошти на рахунок одержувача № [NUMBER] та платіжним дорученням від 17.07.2021 (а.с.9,62). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування на вказану картку грошових коштів у розмірі 10 000 грн. підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.75-76). Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 21.09.2021 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №419691888, яка становить 23 380 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 13 380 грн. - сума прострочених платежів по процента (а.с.33-34). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Строк дії договору закінчується 28.11.2019. Укладеною Додатковою угодою №19 до Договору факторингу від 28.11.2019 строк дії договору продовжено до 31.12.2020. В подальшому, додатковими угодами №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2024 продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2024 (а.с.51-54). Відповідно до реєстру боржників №152 від 21.09.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у розмірі 23 380 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 13 380 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.49-50). Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком, заборгованість [PERSON] становить 35 570 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 25 570 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.32). Надалі, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Додатковою угодою №2 від 03.08.2021 строк дії договору продовжено до 31.12.2022 та додатковою угодою №3 від 30.12.2022 строк дії договору продовжено до 30.12.2024 (а.с.46-47). На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» грошові кошти у розмірі3 818 981,17 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.05.2023 (а.с.43). Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу, до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37 570 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 25 570 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.44-45). В подальшому, між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передає ТОВ «Юніт Капітал» за плату, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с.41-42). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 04.06.2025 підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.36). Згідно вказаного Договору факторингу ТОВ «Юніт Капітал» здійснило оплату ціни договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями (а.с.35-35 зворот). Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №419691888 в сумі 37 570 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 25 570 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.39-40). Станом на 25.06.2025 заборгованість за кредитним договором №419691888 від 17.07.2021 не погашена та становить 35 570 грн. (а.с.31). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» правонаступником якого є позивач, та відповідачкою виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 17.07.2021 Кредитного договору №419691888. Згідно вказаного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти, що також підтверджується наявними у справі доказами. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками суд, суд зазначає, що як зазначалося, умовами договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів. Разом з тим, у п. 1.8 Договору сторони погодили, що строк кредиту може бути продовжено позичальником шляхом здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальник в особистому кабінеті активу відповідну функцію. З наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] за період з 17.07.2021 по 21.09.2021 не було здійснено жодного платежу у погашення нарахованих відсотків. Згідно п.п.1.9.2 Договору, якщо позичальник користується кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, до взаємовідносин застосовуються правила нарахування відсотків за базовою процентною ставкою в розмірі 492,49% річних, що становить 1,35% в день. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 4050 грн. за 30 днів (10000 х 1,35% / 100% х 30), що відповідає строку дії кредитного договору. Подальше нарахування відсотків як ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога», так і ТОВ «Таліон Плюс» було безпідставним. 5.2 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.3 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025; Додатковою угодою до Договору від 05.06.2025; Актом прийому - передачі наданих послуг від 25.06.2025 та Протоколом погодження вартості послуг (а.с.26-30). Позовні вимоги задоволено судом на 40%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2800 грн.

Outcome: partial