Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У липні 2025 року Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (надалі\~позивач) звернулася до Заводського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.08.2024 [PERSON] на території Заводського району м. Запоріжжя, поблизу вулиці Сеченова, за допомогою механічного засобу бензопили здійснив незаконне знесення (без дозвільних документів) 4 (чотирьох) дерев породи «шовковиця» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає: 1) 56 см, 2) 30 см, 3) 21 см, 4) 28 см та 1 (одне) дерево до ступеня неприпинення росту діаметром 36 см. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045. За вчинення вказаного правопорушення до відповідача постановою від 05.08.2024 №\~216/05/1-09 застосовано адміністративне стягнення за\~ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Результатом такої протиправної поведінки та порушенням природоохоронного законодавства України державі спричинена шкода у розмірі 6750,00 грн, розрахунок якої здійснений відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». З метою досудового врегулювання відшкодування завданої державі шкоди на адресу відповідача був надісланий лист з пропозицією сплатити шкоду, який залишений без відповіді. Оскільки відповідачем завдана шкода державі добровільно не відшкодована, позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у розмірі 6750,00 грн та судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 31.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; направив суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 20.10.2025, 17.12.2025 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно з ч. 1\~ст. 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~природні ресурси України є власністю Українського народу. Як передбачено ч. 1\~ст. 167 ЦК України, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Положеннями\~ст. 170 ЦК України\~передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовуються і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовищу, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Згідно з п. 1 ч. 2 вказаного Положення Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики і здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Південного округу (Запорізька та Херсонська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 31, Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції України та їй підпорядковується. Отже, позивач є уповноваженим державою органом, який виступає від імені держави з метою захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Судом встановлено, що 04.08.2024 [PERSON] на території Заводського району м.\~Запоріжжя, поблизу вулиці Сеченова, за допомогою механічного засобу бензопили здійснив незаконне знесення (без дозвільних документів) 4 (чотирьох) дерев породи «шовковиця» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає: 1) 56 см, 2) 30 см, 3) 21 см, 4) 28 см та 1 (одне) дерево до ступеня неприпинення росту діаметром 36 см. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045. У відношенні [PERSON] 05.08.2024 постановою № 216/05/1-09 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Герасименком М.Д. застосовано адміністративне стягнення за\~ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 затверджена такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах. Відповідно до додатку № 1 до цієї\~постанови\~розмір збитків, нанесених державі відповідачем, складає 6750,00 грн. Позивач також звертався до відповідача з претензією від 21.08.2024 № 3467/05/1-05/06/2-34 про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків, нанесених державі, але на час розгляду справи сума збитків відповідачем не сплачена. Як передбачено п. 3 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За таких обставин відповідач [PERSON] як особа, яка своїми неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди, нанесену державі. З огляду на вищенаведене, на думку суду, є всі підставі для примусового стягнення грошових коштів за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до приписів\~ст. 141ЦПК України.

Outcome: approved