Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з Відповідача [PERSON] . Вимоги мотивовані тим, що 22.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4823341, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5500 грн., зі сплатою процентів та інших платежів. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, але Відповідач, зі свого боку, не виконав умов Кредитного договору. 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №76-МЛ, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 4823341 від 22.06.2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Станом на дату звернення до суду сума заборгованості Відповідача становить 23636,25 грн.. Ця заборгованість складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5500 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків 17531,25 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 605 грн. У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у розмірі 2363,25 грн., а також понесені судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.. Судовий розгляд проводився за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі свого представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та відзив не подав. Враховуючи викладене, суд, на підставі положень ст. 280-282 ЦПК України, визнав за можливе провести розгляд справи без участі Відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та мотиви суду Судом установлено, що 22.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4823341, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором F62291 та підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 5500,00 грн.; строк кредиту 15 днів; дата повернення кредиту 07.07.2021 р. Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 2 цього договору (п.2.3 кредитного договору). Згідно п.1.5 договору загальні витрати позичальника включають проценти за користування кредитом та комісії. Комісія за надання кредиту становить 605 грн. та нараховується одноразово за ставкою11,00 % від суми кредиту. Проценти нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.2, 2.2.3 договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику на рахунок з використанням карти. Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Так, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку, що підтверджується копією платіжного доручення № 49418687 від 22.06.2021 р. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором, щодо повернення кредиту, не виконав. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогамист.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту). Акцепт може бути наданий шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд бере до уваги, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підтверджував правомірність укладення кредитних договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, та від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20 дійшов аналогічних висновків, що підтверджує незмінну судову практику у цій категорії справ: договір про надання кредиту, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, підтверджує укладання між сторонами спірного правочину належними та допустимими доказами. Судом також встановлено, що 29.09.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 76-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі реєстру боржників (додаток № 2) відповідно до п.8.3.2 договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 4823341 від 22.06.2021 р. та загальна сума заборгованості складає 23636,25 грн., складові якої підтверджуються випискою з особового рахунка за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] , шляхом направлення відповідної претензії на поштову адресу позичальника. Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннямист.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2статті 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 цього Кодексупозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4823341 від 22.06.2021 р., умови якого ТОВ «Мілоан» були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 23636,25 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, наступне. Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, що підтверджується Актом наданих послуг №2151 від 23.06.2025 року та Детальним описом наданих послуг. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності та розумності їхнього розміру. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Дослідивши надані докази (договір № 0605 від 06.05.2025, Акт №2353 від 23.06.2025), суд вважає, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають стягненню з Відповідача, оскільки Позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved