Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовними вимогами орган опіки визначив : -\~\~\~\~негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав; - стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 664/01-06 від 10.09.2025 про невідкладне відібрання малолітньої [PERSON] від відповідача та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу. Позивач вважав, що розпорядження Хаджибейської РА ОМР та позов обумовлені об`єктивними обставинами, за яких залишення дитини з матір*ю є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання [PERSON] . Позивач в\~процесі розгляду\~справи позов\~підтримав,\~стверджуючи,\~що по\~справі наявні\~обставини для застосування судом такого заходу як негайне відібрання дитини, визначені\~ст.170 СК України: безпосередня загроза для життя та здоров`я дитини. Відповідач в процесі розгляду справи позов не визнала, просила суд надати їй час для зміни способу свого життя. Вказане клопотання було задоволено судом. В наступне судове засідання відповідач, однак, не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила; доказів на підтвердження відсутності безпосередньої загрози для життя, здоров`я, виховання доньки, яку вона як мати зобов`язана забезпечити дитині, не надала; особистих негативних звичок не змінила. Третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради вважала, що позов є обґрунтованим, відповідає інтересам малолітньої, а всі наявні по справі докази свідчать про очевидне не виконання матір`ю своїх обов`язків, що поставило дитину в загрозливе становище. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : За ч. 2\~ст. 150, ст. 155 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зазначене узгоджується із\~статтею 23-1 Закону України «Про охорону дитинства», за якою усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги. В порядку\~статті 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав ґрунтується на оцінці наявності загрози для життя, здоров`я і морального виховання дитини саме на час ухвалення такого рішення. Якщо суд встановить, що обставини, які були підставою для невідкладного відібрання дитини органом опіки та піклування, на момент розгляду справи відпали (батьки змінили поведінку, створили належні умови для дитини тощо), відмовляє в позові. Згідно із частиною третьою ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою. Держава створює умови для зміцнення сім`ї. Для цього в Україні сформована система державних органів, на які покладено обов`язок здійснювати правовий захист прав і законних інтересів дитини. Одним із таких органів, на який покладено функції захисту прав і законних інтересів дитини, є орган опіки та піклування. Орган опіки та піклування в Україні відіграє ключову роль у захисті прав дитини при її відібранні від батьків: він проводить обстеження умов проживання, подає суду обов`язковий висновок про інтереси дитини, бере участь у судових засіданнях (при відібранні без позбавлення батьківських прав або при позбавленні прав), контролює виконання рішень і може ініціювати соціальний супровід сім`ї, щоб забезпечити найліпше майбутнє дитини. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 09.09.2025 службою у справах дітей Одеської міської ради в порядку п.п. 5, 9 «Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження», затв. ПКМУ від 01.06.2020 № 585 проведена оцінка рівня безпеки дитини. Проведення оцінки підтверджується актом від 09.09.2025. Результати перевірки : дуже небезпечний рівень. Дитину було направлено до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради. За розпорядженням Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № 664/01-06 від 10.09.2025 дитина підлягає невідкладному відібранню від матері із тимчасовим влаштуванням до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення. 11.09.2025 листом за Органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради на виконання вимог СК України було повідомлено про вищевказані обставини Хаджибейську окружну прокуратуру міста Одеси. Вказані обставини підтверджуються також : -клопотанням служби у справах дітей ОМР від 09.09.2025 № 06/9501 в.о. голови Хаджибейської районної адміністрації ОМР про невідкладне відібрання Мілани від матері -актом обстеження умов проживання від 09.09.2025 - фотофіксацією під час відібрання дитини При вирішенні спору суд враховує, що за частинам 2- 5\~статті 164 СК\~відібрання дитини судом можливе в разі : - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; - жорстоко поводження із дитиною; - коли батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; - коли батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; Окрім того, підставою такого рішення суду в негайному порядку може бути безпосередня загроза для життя або здоров`я дитини, яка витікає не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. При вирішенні спірного питання судом враховується ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, фізичний та психічний розвиток дитини, її моральний стан. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого судом заходу при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку враховує : по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»). З наданих позивачем доказів вбачається, що дитина перебувають в умовах, що, вочевидь, негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку із ухилянням матері від виконання своїх обов`язків; дитина позбавлені ряду найнеобхідніших побутових речей, страждає через неповноцінне виховання, відсутність емоційної підтримки матері, а встановлення державної опіки над [PERSON] виправдовується станом її фізичного та психічного здоров`я; дитина на час вирішення спору поміщена в середовище більш сприятливе для її життя, здоров`я, виховання, морального стану. Встановлене судом відповідачами не спростовано, позовні вимоги про негайне відібрання дитини є доведеними. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права дитини, в інтересах якої пред`явлений позов, є ефективним, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. В порядку ч. 4\~ст. 170 СК України\~при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Стаття 180 СК України покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. У випадку невиконання батьками від обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 164 КК України. Основною метою аліментів є гарантування необхідних коштів на харчування, одяг та інші побутові потреби для дитини до повноліття (або до 23 років, якщо особа навчається). Аліментами забезпечується захист прав дітей на належний рівень життя незалежно від того, чи проживають вони з батьками. За\~Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Так, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. П`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становлять для малолітньої [PERSON] 1281 грн. 50 коп. Судовий збір підлягає присудженню з відповідача на користь держави в порядку\~ст.141 ЦПК України. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved