Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

01.07.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана цивільна справа. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги № 601-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 1 травня 2018 року теплової енергії. Відповідачі є споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно не сплачують за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити інфляційні втрати та три проценті річних. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценті річних. На підставі викладеного, позивач просив про задоволення позову. 04.07.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву Позивача та відкрито цивільну справу за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. 03.12.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про доручення доказів сплати боргу та судового збору. 03.12.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та просив врахувати часткові оплати відповідача. Представник позивача Хахановський А. В. в судове засідання не з`явивсяпросив його задовольнити та проводити розгляд у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду цивільної справи були повідомлені належним чином. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, Відповідач/Відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між Позивачем та Відповідачем підтверджується діями сторін, а саме: Позивач щомісячно надає Відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає Відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Відповідно до вимог законодавства, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач звертаючись з позовом вказував, що у відповідачів наявна заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 19 505,38 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 218,39 грн., три відсотки річних у розмірі 779,18 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 20 872, 44 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 443,94 грн., три відсотки річних у розмірі 833,76 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії в розмірі 29 014,05, інфляційну складову боргу у розмірі 3 920,89 грн., три відсотки річних у розмірі 934,51 грн., пеню в розмірі 1 136,98 грн.; заборгованість з плати за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії у розмірі 1 437,35 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем до суду надано квитанції про сплату заборгованості, а саме відповідно до квитанції № 1 від 29.07.2025 року на рахунок позивача внесено 69 400 грн., відповідно до квитанції № 7 від 06.10.2025 року на рахунок позивача внесено 15 655 грн., відповідно до квитанції № 13 від 08.10.2025 року на рахунок позивача внесено 200 грн. Представником позивача підтримуються позовні вимоги та надано власні розрахунки відповідно до яких заборгованість відповідачів становить 3 218, 39 грн. інфляційних втрат та 779, 18 грн. 3 відсотків річних за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, інфляційної складової боргу у розмірі 3 920,89 грн., 3 відсотки річних у розмірі 934,51 грн., пені в розмірі 1 136,98 грн. за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії; заборгованості з плати за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії у розмірі 1 437,35 грн. Суд критично оцінює наданий представником позивача додатковий розрахунок, оскільки він не відповідає первісним позовним вимогам та не містить повних відомостей проведеного розрахунку. При цьому доказів наявності непогашеної заборгованості у межах заявлених позовних вимог станом на день ухвалення рішення суду позивачем не надано, а отже суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, то 50 відсотків судового збору покладаються на відповідача, а 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed