Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до Новодністровського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги\~обгрунтовано тим,\~що 04\~квітня 2024\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Слон\~Кредит» (далі\~-\~ТОВ «Слон\~Кредит»)\~та [PERSON] \~укладений договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 1535855, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 2900 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 30.03.2025 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. Зазначає, що ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору кредиту. 24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Договір факторингу №24122024, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 1535855 від 04.04.2024 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день відступлення права вимоги, становить 23\~345 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2\~900,00 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 18\~995 грн., штрафні санкції в розмірі 1450 грн. Також зазначають, що на дату відступлення прав вимоги, строк дії договору не закінчився, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нараховано проценти за стандартною процентною ставкою (2,5%) за користування кредитом в межах строку дії договору з 25.12.2024 по 30.03.2025 року (96 календарних днів), що становить 6 960,00 грн. Крім того, враховуючи норми чинного законодавства щодо нарахування штрафних санкцій в період дії воєнного стану, просить не стягувати штрафні санції в розмірі 1450 грн. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому просить стягнути з [PERSON] на користь\~ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28\~855,00 грн., з яких сума кредиту -2900 грн, проценти за користування кредитом 18995 грн, проценти нараховані позивачем за 96 календарних днів 6960 грн та вирішити питання розподілу судових витрат зокрема і витрат на правничу допомогу, а також в порядку ч.10,11\~ст.265 ЦПК України\~органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~ст.625 ЦК України. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27 серпня 2025 року цивільну справу №719/722/25 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором передано за підсудністю до Хотинського районного суду Чернівецької області. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано, за клопотанням представника позивача, з АТ "Універсал Банк" інформацію щодо банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та?інформацію про зарахування коштів на банківську карту № [NUMBER] в розмірі 2\~900 грн (а.с.102-103). Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду від 17.09.2025 року та копію позовної заяви відповідач не отримав, до суду повернувся поштовий конверт, який направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, із вкладенням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.107). 24.09.2025 року з АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані докази (а.с.106). 17.10.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Ватаманюк В.В. подано до суду заяву на ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с.108). 27.10.2025 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява в якій зазначає, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, вважає, що нарахування процентів за користування кредитом в сумі 18995 грн та 6960 грн є неправомірним та задоволенню не підлягає (а.с.110-111). Фактичні обставини\~встановлені судом та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 04 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1535855 (а.с.30-34). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «Е867» (а.с.34). Згідно з п. 1.2. Договору Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту становить 2900 гривень. Згідно з\~п.\~1.4.\~Договору кредит\~надається строком\~на 360\~дні з\~кінцевим терміном\~повернення 30.03.2025р.\~Детальні терміни\~повернення кредиту,\~визначені в\~графіку платежів,що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної\~ставки \~фіксована.\~За користування\~кредитом нараховуються\~проценти вдповідно\~до наступних\~умов:\~стандартна процентна\~ставка становить\~2,50\~%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту,\~вказаного в\~п.1.4.\~цього Договору\~(п.\~1.5.1);\~знижена процентна\~ставка 2,00\~%\~в день,\~та застосовується,\~якщо споживач\~до 04.05.2024\~або протягом\~трьох календарних\~днів,\~що слідують\~за вказаною\~датою,\~сплатить кошти\~в сумі\~не менше\~суми першого\~платежу,\~визначеного в\~Графіку платежів\~або здійснить\~часткове дострокове\~повернення кредиту.\~Споживач,\~як учасник\~Програми лояльності,\~отримає від\~Товариства індивідуальну\~знижку на\~стандартну процентну\~ставку,\~у зв`язку\~з чим\~розмір процентів,\~що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2 Договору). Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізітів платіжної картки № [NUMBER] . Пунктом 2.2. договору передбачено, що сума кредиту (його частини) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 04.04.2024 або 05.04.2025 року. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день коритсування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Згідно з п. 9.2. цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.4. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №1535855 від 04.04.2024 року, який є додатком №1 до договору, позичальник [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти до 30.03.2025 року (а.с.34 зворот). Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який містить усі істотні умови договору - строк, суму, відсоткову ставку (а.с.15-16 ). Надання кредиту\~відповідачу [PERSON] \~здійснено в\~безготівковій формі\~шляхом переказу\~коштів на\~картку позичальника,\~яку він\~зазначив при\~укладанні кредитного\~договору,\~а саме:\~04.04.2024\~на картку\~№ [NUMBER] \~перераховано кошти\~в розмірі\~2\~900\~грн., що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» від 15.01.2025, з яким ТОВ «Слон Кредит» мав укладений договір про організацію переказу грошових коштів (а.с.24). За повідомленням Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 23.09.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну карту № [NUMBER] хх-0243. 04 квітня 2024 року на плітіжку картку № [NUMBER] було здійснено зарахування коштів у сумі 2900 грн за ініціативою ТОВ «Слон Кредит» (код ЄДРПОУ 42350798) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек» (а.с.106). Відповідно п.10.6 Правил споживач зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти та неустойку (якщо така матиме місце) будь-яким доступним йому способом, зазначеним у кредитному договорі та/або на веб-сайті товариства (а.с.59). 24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Договір факторингу №24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.71-74). Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком №1 до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором №1535855 від 04.04.2024 року, в загальній сумі 23\~345 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2\~900 грн., заборгованість за відсотками 18\~995 грн., заборгованість по штрафам 1450 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ТОВ «Слон Кредит» проведеним за період з 04.04.2024 року по 24.12.2024 року (а.с.18 зворот, 22). ТОВ «Слон Кредит» направило на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1535855 від 04.04.2024 року (а.с.17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті\~626,\~628 ЦК України). За змістом\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII\~(далі - Закон № 675-VIII). Згідно з пунктами 6, 12 частини першої\~статті 3 Закону № 675-VIII\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону № 675-VIII). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону № 675-VIII\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону № 675-VIII\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону № 675-VIII\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, факт підписання [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладення договору №1535855 узгоджуються з вимогами ст. ст.\~6\~,\~627 ЦК України\~та ст. ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики, зазначений договір недійсним не визнано. В ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У\~статті 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою\~статті 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 ). Наявність у позивача договору про надання позики на умовах фінансового кредиту разом з усіма додатками, з урахуванням наданого договору факторингу та реєстру права вимоги, на переконання суду, за відсутності наданих відповідачем доказів протилежного, створює обґрунтовану презумпцію набуття позивачем прав вимоги за спірним договором. Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Слон Кредит» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з неналежною сплатою платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача, утворилась заборгованість. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» є новим кредитором за кредитним договором № 1535855 від 04.04.2024 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Слон Кредит» договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість [PERSON] за договором № 1535855 від 04.04.2024 року, становить 28855 гривень 00 копійок, що складається з: основного боргу - 2900 гривень 00 копійок, заборгованості за нарахованими відсотками - 25955 гривні 00 копійок. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не надав суду доказів щодо виконання зобов`язань в частині повернення грошових коштів. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом (основним боргом) в розмірі 2900,00 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, то суд зазначає наступне. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за період дії кредитного договору, а саме з 04.04.2024 року по 24.12.2024 року у розмірі 18995 грн, яка утворилась перед первісним кредитором та з 25.12.2024 по 30.03.2025 року у розмірі 6960 грн, які нараховані позивачем, після відступлення прав вимоги в межах строку кредитного договору. Нарахування відстоків здійснювалось за стандартною процентною ставкою 2,5%. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами укладеного між сторонами 04.04.2024 року кредитного договору (пункт 3.1, 3.4 договору), нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Розмір процентної ставки 2.5 % (п.1.5 договору) залежить від умов її встановлення та є незмінною протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І\~цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір №1535855 укладено 04 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%. Отже, на підставі частини п`ятої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі №1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 23 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно)1,5%, а з 20 серпня 2024 року 1%. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. А тому умови кредитного договору, які встановлюють денну проценту ставку у розмірі, що перевищує встановлений Законом України\~«Про споживче\~кредитування» гранично допустимий її розмір, є нікчемними у відповідній частині. У зв`язку з цим, оскільки договір укладений між сторонами після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до\~Закону України «Про споживче кредитування»\~(в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 2,5% на день, що мало місце із 22.04.2024 року по 30.03.2025 є нікчемними, оскільки згідно вимог\~закону\~з 22.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1,5%, а з 20.08.2024 1%. В зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розмір нарахованих відсотків за вказаний період підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», а саме: - за період з 04.04.2024 по 21.04.2024 (18 днів) за ставкою 2,5 %, що становить 1305 грн /2900 грн х 2,5% х 18 дн/; - за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів) за ставкою 1,5 % (як визначено\~Законом України №3498-ІХ), що становить 5220 грн /2900 грн х1,5% х 120 дн/; - за період з 20.08.2024 по 30.03.2025 (223 дні) за ставкою 1 % (як визначено\~Законом України №3498-ІХ), що становить 6\~467,00 грн /2900 грн х 1% х 223 дні/. Отже, загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку дії договору становить 12\~992,00 грн (1305+5220+6467). З урахуванням наведених вище вимог\~закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 15\~892,00 грн., з яких: 2900 грн. основний борг, 12 992 грн. проценти. Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України\~та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10\~ст. 265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно ч. 11\~ст. 265 ЦПК України\~остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 04.04.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11\~ст. 265 ЦПК України\~інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією від 12.08.2025 (а.с.92). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково на загальну суму 15\~892,00 грн., що становить 55,07% від ціни позову (28855грн), тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1334,01 грн (2422,40 х 55,07%). Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступного висновку. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3\~статті 133 ЦПК України). Згідно з частиною другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої, другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною третьою\~статті 141 ЦПК України, також визначені положеннями частин четвертої, п`ятої, девятої\~статті 141 цього Кодексу. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень разом з позовною заявою представником Столітнім М.М. подано копії наступних документів: -копію Договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, який укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М., предметом якого є надання юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором (п. 1.1. Договору) (а.с.69-70); - копію ордеру серії АІ №1969579 від 12 серпня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» адвокатом Столітнім М.М.(а.с.35) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18 вересня 2020 року (а.с.39); - копію заявки №9821 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.26); - копію Акту прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.08.2025 року (а.с.21). -копію рахунку на оплату по замовленню №9821-12/08-2025 від 12.08.2025 року на суму 10000,00 грн. (а.с.18). Згідно правової позиції, зазначеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, у якій Велика Палата зробила наступні висновки. Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. З наданих до суду документів, зокрема акта приймання-передачі наданих послуг від 12 серпня 2025 року вбачається, що сторони погодили розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 гривень, які включають плату за наступні послуги адвоката: зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 год.) 440 грн; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 год.) 840 грн.; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практика судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (0,5 год.) 440 грн.; підготовка декілької позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом (1 год.)- 840 грн.; письмова юридична консультація, складання консультаційного письмового висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год.) 840 грн.; проведення акдвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та напрвлання адвокатських запитів (1 год.) 840 грн.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №1535855 від 04.04.2024 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» до суду (2 год.) 1640 грн.; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідача, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому передачі виконаних робіт та інші необхідні документи (1 год.) 840 грн.; складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанці (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо (2 год.) 1640 грн.; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №1535855 від 04.04.2024 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит», в тому числі участь в судових засіданнях (2 год.) 1640 грн.; загальна сума витрат 10\~000 грн. (а.с.21). Відповідно до п. 4.4. договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2025 року, сума гонорару за надання правової допомоги складає 10\~000 грн, та підлягає оплаті клаєнтом протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції у справі законної сили. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, вказала на те, що суд

Outcome: partial