Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1355539684 в розмірі 56684,27 грн. та понесених судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено Кредитний договір №1355539684. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Кредитного договору кредит надається Позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 43409 гривень; строк користування 12 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок. Фактично право вимоги за кредитним договором передано на підставі договору факторингу №01/09/21 укладеного між ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», що підтверджується відповідним реєстром боржників від 01.09.2021. Станом на 01.07.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором №1355539684 від 27.07.2021, становить 56684,27 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 36753,85 грн.; заборгованість по річних процентах (в т.ч. прострочена) 5,64 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 19924,78 грн. Позивач просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача АТ «Таскомбанк» до судового засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи в відсутність представника. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено Кредитний договір №1355539684. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2 умов Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 43409,00 гривень; строк користування 12 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5539684, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.3 Договору). У паспорті кредиту зазначено: річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21. Позивач є Новим кредитором відповідача за Кредитним договором №1355539684 від 27.07.2021. Відповідач неналежним чином виконував умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 01.07.2024 заборгованість за кредитним договором №1355539684 від 27.07.2021 становить 56684,27 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 36753,85 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 5,64 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена) 19924,78 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору. Отже, відповідачем було порушено умови кредитного договору №1355539684 від 27.07.2021, а також норми чинного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України) Відповідно до частини першої статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає до задоволення. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved