Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що він являється спадкоємцем спадкового майна за законом і заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна після смерті батька, зокрема, належить право на 1/2 частину земельної частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження загальною площею 0,2750 га та пасовище орієнтованою площею 1,4 га, розташованих на території Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, яке успадковано ним після смерті його матері - [PERSON] та право на яке посвідчується сертифікатом серії [NUMBER] . Спадкоємцями за законом після смерті батька, крім позивача, є також відповідачі: [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (донька спадкодавця). Позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку? ? з відсутністю правовстановлюючих документів отримав відмову. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га та пасовище орієнтованою площею 1,4 га, розташовану на території Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] . У судове засідання? позивач не з`явився, скерував до суду заяву про? ? розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та не заперечували? ? щодо їх задоволення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] помер [INFO] в м. Канів Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2017 (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2004 зареєстрованого в реєстрі за № 1-2-919, [PERSON] та [PERSON] прийняли в рівних частинах спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається, зокрема з: права на земельну частку (пай), яке знаходилося у колективній власності КСП ім. Чапаєва с. Піщальники Канівського району Черкаської області, розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату серії ЧР №0315353 (а.с.20). Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЧР 0315353, [PERSON] на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 №309 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва (с. Потапці Канівського району Черкаської області) розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.19). Згідно довідки старости Потапцівського старостинського округу №3 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради №256 від 12.12.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату серії ЧР №031553, належало право на земельну частку (пай) у землі, розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва. Спадщину [PERSON] в рівних частинах за заповітом успадкували два її сини: [PERSON] та [PERSON] . На частину успадкованої умовної площі [PERSON] видано державний акт серії ЧР №100571 на право власності на земельну ділянку площею 1,7090 га, угіддя-рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. При цьому оригінал сертифікату у спадкодавця було вилучено та здано в архів ГУД Держгеокадастру у Черкаській області. Крім того, у [PERSON] відповідно до вище вказаного сертифікату залишилося право на 1/2 частину решти успадкованої площі земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чапаєва, вид угідь - багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за №107, та пасовище орієнтовною площею 0,87 га на земельній ділянці за порядковим №107, розташованої на території Бобрицької сільської ради Черкаської області. Отримати державний акт на право власності на 1/2 частину виділених земельних ділянок загальною площею 0,2837 га спадкодавець не встиг, оскільки помер [INFO] (а.с.24). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.1974 вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки ЖБК «Славутич» №43 від 23.09.2025, вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали: -[PERSON] , 1953 р.н. (дружина); -[PERSON] , 1979 р.н. (донька); -[PERSON] , 2011 р.н. (внук) (а.с.27). Відповідно до заповіту, посвідченого 20.06.2017 секретарем Потапцівської сільської ради, [PERSON] , 1952 р.н. на випадок своєї смерті заповів: - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , 1979 р.н; - земельну ділянку площею 1,7090 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області - [PERSON] , 1974 р.н. (а.с.15 на звороті). Постановою № 46/02-31 від 16.01.2025, державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А., відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку на право на земельну частку (пай), вид угідь - багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107 та пасовище орієнтовною площею 1,4 га на земельній ділянці за порядковим №107, розташованої на території Бобрицької сільської ради Черкаської області, після смерті матері [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату серії ЧР №0315353, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право на спадщину вищевказаної земельної ділянки (а.с.27). Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки спадкодавці за життя не оформили належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набули майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.12.2022 по справі № 692/565/21. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , то вважається, що набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на земельну частку (пай), яке спадкодавець отримав за життя, але не оформив у зв`язку зі смертю. Разом з тим, згідно матеріалів справи, зокрема витребуваних спадкових справ вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися троє спадкоємців, а саме: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, та відповідач [PERSON] за законом. Крім того, згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 06.03.2018, останні відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті померлого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] (а.с.66,67). Як зазначалося вище, у відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Судом встановлено, що предметом заповіту [PERSON] , посвідченого 20.06.2017 секретарем Потапцівської сільської ради, є земельна ділянка площею 1,7090 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яку успадкував позивач [PERSON] та житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , який успадкувала [PERSON] (а.с.74). Таким чином, враховуючи викладене, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га та пасовище орієнтованою площею 1,4 га, розташовану на території Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, посвідчене сертифікатом серії ЧР №0315353, після смерті [PERSON] не увійшло до складу спадщини за заповітом, і відповідно успадковується спадкоємцями за законом. Відповідно до ч.2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] . Оскільки, [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] відмовився на користь дружини померлого [PERSON] , тому позивач втратив право на спадкування за законом на спірне майно, і не набув за заповітом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачами позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачами позову у відповідності до ст. 206 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вище викладене позовні вимоги не підлягають до задоволення. Оскільки у позові відмовлено, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed