Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов за підсудністю з Приморського районного суду міста Одеси, згідно з яким позивач просив виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 2464 про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 20 листопада 2012 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 1286. У грудні 2012 року у сторін народилася дитина [PERSON] . Водночас, у жовтні 2019 року Суворовським районним судом міста Одеси було ухвалено заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами. 02 квітня 2024 року Суворовським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , а також вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з цим, у період шлюбу, зокрема [INFO] відповідач народила дитину [PERSON] , однак у цей період сторони перебували у конфлікті, не спілкувалися та не проживали разом. Позивачу не було відомо про зазначення його як батька - [PERSON] в актовому записі про його народження та батьком цієї дитини є інша особа, про що його повідомила безпосередньо сама [PERSON] . Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, про проведення судових засідань без її участі. Стислий виклад позиції третьої особи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явивя, належним чином повідомлся про дату, час та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Процесуальні дії у справі. 11 жовтня 2024 року Приморським районним судом міста Одеси передано за підсудністю цивільну справу до Роздільнянського районного суду Одеської області. 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 22 січня 2025 року витребувано з Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Пів\-денного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію актового запису № 2464 про народження [PERSON] , [INFO] . 19 лютого 2025 року призначено у справі судову генетичну експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено. 06 березня 2025 року виправлено описку в резолютивній частині ухвали від 19 лютого 2025 року. 16 червня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 20 жовтня 2025 року повторно витребувано з Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Пів\-денного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином засвідчену копію актового запису № 2464 про народження [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З 20 листопада 2012 року позивач та відповідач перебували у зареєстровано шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2019 року, єдиний унікальний номер судової справи: 523/4023/19, яке набрало законної сили відповідно до відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень 21 листопада 2019 року. Втім, [INFO] у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , щодо якої відповідача було позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси, єдиний унікальний номер судової справи: 522/10643/23. [INFO] народився [PERSON] , про що 12 грудня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 2464, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , відомості про громадянство та місце проживання батька документами не підтверджено, що підтверджується копією витребуваного актового запису про народження № 2464 від 12 грудня 2017 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Разом з цим, згідно з висновком експерта № 260, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , народженого громадянкою [PERSON] . Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Згідно з частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено судом, відповідач визнала позовні вимоги повністю на стадії підготовчого провадження. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 1 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. У період народження [PERSON] , позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано лише заочним рішенням від 18 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили відповідно до відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень 21 листопада 2019 року. Відповідно до частини 2 статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, яка була проведена судом та за результатами якої встановлено, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] , народженого відповідачем, яка у свою чергу повністю визнала позовні вимоги. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа «Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам та позиції сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Відносно детальної відповіді на кожен аргумент сторін, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 2930 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).

Outcome: approved