Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , померлий [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] .В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний термін після його смерті позивач звернулася до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 із заявою про прийняття спадщини за законом, в зв`язку з чим нотаріусом 19.12.2006 року було заведено спадкову справу №1384.Наданими для оформлення спадщини документами родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] та належність [PERSON] житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] не підтверджується, тому 22 жовтня 2024 року нотаріус винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1448/02-31. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07 січня 2025 року витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник поивача адвокат Васильченко З.С. надала суду заяву про підтримку вимог, просила позов задовольнити. Представник Управління комунальної власності Кропивницької міської ради наддав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 30 жовтня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції) (а.с.____). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00043928902 від 06 березня 2024 року, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , батьком [PERSON] . 24 квітня 1971 року [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0004392033 від 06 березня 2024 року, зберігається у нотаріуса в матеріалах спадкової справи. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 1999 року Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, звернулася [PERSON] . Відповідно до архівної довідки, виданої 13 березня 2024 року обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року зареєстровано за [PERSON] Ціла (приватна), Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 26.11.2963 №3-334/ Перша кіровоградська нотаріальна контора. Реєстрацію права власності проведено 16.08.1976 р. Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідченого Першою кіровоградською нотаріальною конторою 26 листопада 1963 року за реєстровим № 3-334, житловий будинок під [ADDRESS] , належить [PERSON] . В зв`язку з тим, що наданими для оформлення спадщини документами належність [PERSON] , померлому [INFO] , житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] не підтверджується, тому 22 жовтня 2024 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1448/02-31. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р.«Про судовупрактику всправах провстановлення фактів,що маютьюридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.Судові витрати по справі залишаються фактично понесеними.

Outcome: approved