Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У грудні 2023 року представник Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, просив суд стягнути з [PERSON] на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 3146487 грн., 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 9,25 грн. та індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 32,13 грн. Загальна сума боргу становить 142674,78 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідачу, яка є споживачем послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] . Зважаючи на відсутність у домоволодінні лічильника обліку води, водопостачання та водовідведення нараховувалось відповідно до норм споживання, а саме: відповідно до рішення Кіровоградської обласної ради від 20 травня 2016 року № 82, з 1 червня 2016 року для житлових будинків з водопроводом, каналізацією, з ваннами та газовими (електро) водопідігрівачами з розрахунку 7,7 м3/міс на 1 особу. Відповідно до кількості зареєстрованих, нарахування проводилось на 1 особу. Крім того, відповідно до ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VІІІ, який набрав чинності 02 серпня 2017 року, у кожному багатоквартирному будинку, який обслуговує ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх інженерних мереж, повинен бути встановлений загальнобудинковий лічильник. Оснащення будівель вузлами комерційного обліку також визначено наказом Мінрегіону від 09 серпня 2018 року № 206 «Про затвердження Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнання інженерних систем для забезпечення такого обліку», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2018 року № 990/32441. У грудні 2021 року у будинку [ADDRESS] був встановлений комерційний прилад обліку (загальнобудинковий лічильник). Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Також, відповідно до Правил надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 (із змінами) при встановленні комерційного приладу розмір плати за абонентське обслуговування на місяць становить: на послуги централізованого водопостачання 35,00 грн. з ПДВ, на послуги централізованого водовідведення 15,00 грн. з ПДВ. Вказано, що у березні 2023 року відповідач встановила розподільний засіб обліку ЕТ-1,6 заводський № 00817473, відповідно, обсяги спожитої у будівлі питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку ( а у випадку, передбачених ч. 2 ст. 9 цього Закону, - за розрахунком або середнім споживанням), розподіляються між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку, оскільки, приміщення всіх споживачів у будівлі, за вищезазначеною адресою, оснащені вузами розподільного обліку води. Представник позивача зазначав, що зі свого боку ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зобов`язання щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення виконує у повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства України. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує. Станом на 01 листопада 2023 року заборгованість в період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2023 року відповідача перед позивачем становить 31464,87 грн. Відповідачу також було нараховано індекс інфляції та 3% річних. Зазначено, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача боргу за послуги водопостачання та водовідведення та ухвалою суду від 06 листопада 2023 року судовий наказ від 10 квітня 2023 року було скасовано за заявою відповідача. Ухвалою судді від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 19 лютого 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що відповідач справно сплачує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з 01 березня 2023 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» встановило в її квартирі засіб обліку води та з 01 березня 2023 року вона сплачує за послуги відповідно до лічильника води. Вважає, що позивач протиправно нарахував їй борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2023 року до 01 листопада 2023 року, як споживачу приміщення якого не оснащено вузлом розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами, не враховуючи той факт, що її квартира з 01 березня 2023 року по теперішній час оснащена засобом обліку. З квітня 2022 року по теперішній час нею сплачується плата за абонентське обслуговування за послуги централізованого водопостачання у розмірі 35 грн. та за послуги централізованого водовідведення у розмірі 15 грн., а всього 50 грн. 08 березня 2024 року до суду надійшла заява про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно якої представник позивача остаточно просив суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 31 464,87 грн., 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 9,26 грн. та індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у розмірі 32,13 грн. Загальна сума боргу становить 31 506,27 грн. 08 березня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Вказано, що відповідач у березні 2023 року встановила розподільний засіб обліку, на підставі його нарахування плати за послуги з 01 березня 2023 року здійснювались у іншому порядку, про що і зазначено у позовній заяві та відображено у довідці. Починаючи з березня 2023 року нарахування здійснювалось за наявності комерційного вузла обліку та наявності розподільного, і при виникненні різниці між показниками вузла комерційного обліку а обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється між всіма споживачами пропорційно до обсягу споживання за показниками лічильників. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01 квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Судом установлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] , які надаються ОКВП «Дніпро Кіровоград» на підставі відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Будинок, де розташована квартира відповідача, обладнаний вузлом комерційного обліку. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів, складеної начальником абонентського відділу, за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2023 року за особовим рахунком № [NUMBER] \~ наявна заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на суму 31 464,87 грн. Інших об`єктивних даних про наявність та походження заборгованості позивач не надав. За змістом ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даній справі відповідач не визнає позов, тому тягар доказування покладається на позивача. Позивач в якості доказу наявності заборгованості за відповідачем надав суду довідку про нарахування та розмір платежів. Дана довідка не може бути належним доказом у справі з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг визначає, що такий розподіл здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Тобто, кожен споживач комунальних послуг, який є власником (користувачем) об`єкта нерухомого майна, що входить до майнового комплексу, обладнаного комерційним приладом обліку, має зобов`язання по оплаті різниці між показаннями вузлів комерційного та розподільного обліку, спожитих комунальних послуг за відповідний розрахунковий період. Отже, для правильного нарахування суми заборгованості необхідно знати не тільки об`єм наданих послуг за показаннями комерційного та розподільного обліку, їх різницю, але й кількість всіх споживачів в такому об`єкті, між якими розподіляється заборгованість. Довідка про нарахування та розмір платежів, надана позивачем, не містить інформації про кількість осіб, що користуються послугами по будинку та інформацію про розподіл заборгованості між споживачами. За таких умов вказана довідка не містить інформацію щодо предмета доказування. Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивач не надав. Відтак позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за подання даного позову до суду судовий збір, суд відносить на його рахунок.

Outcome: dismissed