Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») подало до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за договором з [PERSON] , в якій просить 1. задовольнити позовні вимоги повністю до [PERSON] загальною сумою 56 774,89 грн, яка складається із суми заборгованості за основним боргом у розмірі 3 749,99 грн та суми заборгованості за нарахованими відсотками 53 024,90 грн, а також стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. Позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» обґрунтовані тим, що 5 жовтня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0976066606/02. Далі, 11 лютого 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». У свою чергу, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №0976066606/02. Станом на день звернення до суду, відповідачка [PERSON] не погасила заборгованість за вказаним кредитним договором, при цьому проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Загальна заборгованість за кредитним договором №0976066606/02 від 05 жовтня 2020 року станом на момент подання позову становить 56 774,89 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3 749,99 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 53 024,90 грн. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачці надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 липня 2025 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 3 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «Приват Банк» доказів отримання відповідачкою кредитних коштів. 28 жовтня 2025 року АТ КБ «Приват Банк» надав витребувані судом докази. Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача та клопотання позивача, висловлені в судовому засіданні, для уточнення інформації, долучення належних копій поданих до позовної заяви документів та з технічних причин. Представник позивача у судове засідання з`явилася в режимі відео конференції та надала суду свої пояснення щодо розміру заборгованості, просила задовільнити позов в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи її повідомляли належним чином відповідно до вимог закону. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву від відповідачки не надано. В судовому засідання 9 грудня 2025 року суд оголосив про перехід на стадію прийняття судового рішення, судове рішення оголосити 11 грудня 2025 року. На підставі статей 280 та 281 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також кожен окремо на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0976066606/02, відповідно до якого позивач надав відповідачці грошові кошти на умовах повернення та сплати відсотків у строки, передбачені договором. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано довідку про ідентифікацію відповідача, відповідно до якої їй було присвоєно одноразовий ідентифікатор 5v1r8v для укладення кредитного договору в електронній формі. Зобов`язання за кредитним договором відповідачкою не виконувалися, своєчасні платежі та сплата процентів не здійснювалися, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість перед первісним кредитором. 11 лютого 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Пізніше, 10 січня 2023 року, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 0976066606/02 від 05 жовтня 2020 року було відступлено позивачу, що надало ТОВ «Коллект центр» законне право стягувати заборгованість з відповідача. В результаті цих правочинів право грошової вимоги за кредитним договором повністю перейшло до ТОВ «Коллект центр», який на день звернення до суду мав право вимагати від відповідача погашення загальної заборгованості у сумі 56 774,89 грн, що складається із суми основного боргу та нарахованих процентів. Відповідно до положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором визнається домовленість між двома або більше сторонами, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору складається з умов (пунктів), визначених та погоджених сторонами за їхньою волею, а також умов, які є обов`язковими відповідно до норм чинного цивільного законодавства, зокрема статті 628 ЦК України. Згідно зі статтею 627 ЦК України та статтею 6 цього Кодексу, сторони мають свободу укладати договори, обирати контрагента та визначати умови договору з урахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір №0976066606/02 укладено в електронній формі. Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та змісту договору у спеціальному документі, який відтворює волевиявлення сторін. На відміну від традиційної письмової форми, воля сторін при укладенні електронного договору втілюється у електронному документі. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, яка оформлена в електронній формі та спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включно з усіма обов`язковими реквізитами. Правочин вважається вчиненим у електронній формі лише у разі наявності всіх обов`язкових реквізитів документа. Електронний підпис, відповідно до частин першої та другої статті 6 цього Закону, є обов`язковим реквізитом електронного документа. Його використання дозволяє ідентифікувати автора чи підписувача документа та підтвердити його волевиявлення. Накладення електронного підпису означає завершення створення електронного документа та підтверджує намір сторін набувати, змінювати або припиняти цивільні права й обов`язки, а також забезпечує цілісність документа. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа є електронний примірник документа з усіма обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно із Законом України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору визначено статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію». Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного виду договору, та виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття іншою стороною. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» наведено визначення поняття «підпис у сфері електронної комерції». Якщо електронний правочин відповідно до вимог цивільного законодавства або за домовленістю сторін підлягає підписанню, момент його підписання вважається здійсненим у момент використання одного з таких засобів: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови, що усі сторони електронного правочину скористалися цим засобом; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, передбаченим відповідним законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога), за письмовою згодою сторін, у якій містяться зразки таких аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним у разі, якщо сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття цієї пропозиції іншою стороною (акцепт). Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає зобов`язання як правовідношення, за яким одна сторона (боржник) зобов`язана виконати певну дію на користь іншої сторони (кредитора) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають на підставі, визначеній статтею 11 ЦК України. Відповідно до статей 525, 526 та 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у строки, встановлені законом або договором, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань заборонена. Згідно зі статтями 10481052 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику позикодавцю та сплатити відсотки за користування коштами у строки та в порядку, визначені договором. Водночас кредитор (банк або інша фінансова установа) зобов`язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, визначених договором. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту і сплатити нараховані проценти у повному обсязі відповідно до умов договору. Таким чином, укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] кредитний договір № 0976066606/02 відповідає вимогам Цивільного кодексу та законодавства про електронні документи і електронні правочини, а умови щодо надання позики та сплати відсотків є істотними та обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона, яка називається фактором, передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тоді як клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт має право передати факторові свою грошову вимогу з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може включати надання клієнтові додаткових послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої передається, що може передбачати, зокрема, супровід стягнення заборгованості та адміністрування прав вимоги. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, тобто передання первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином. При цьому, згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу, якщо інше не передбачено договором або законом. Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки, визначені договором або законом, включаючи нарахування процентів за користування грошовими коштами та інші можливі санкції за невиконання зобов`язань. Згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0976066606/02 підлягають частковому задоволенню. Матеріали справи підтверджують, що право вимоги за цим договором було передано від первісного кредитора до ТОВ «Коллект центр» через договори факторингу, укладені між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» від 11 лютого 2022 року, а також між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Коллект центр» від 10 січня 2023 року. Суд установив, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту становить 3 749,99 грн. Відсотки за користування кредитними коштами підлягають нарахуванню за 20 днів за ставкою 1,75% від тіла кредиту, що становить 1 312,50 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 5 062,49 грн. Суд відхиляє пояснення представника позивача щодо посилання на Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовами програми «MoneyBOOMLoyal», які містять інший строк користування кредитними коштами, відмінний від того, що міститься в Пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0976066602/2 (а.с. 10) та Акцепті оферти від 27 листопада 2020 року на укладення Договору надання позики (а.с. 11). Так, згідно в Пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0976066602/2 (а.с. 10) розмір кредиту 3 580 грн, строк користування кредитом 20 днів, відсоткова ставка 1,75 %; загальна вартість кредиту у грошовому еквіваленті -- 1\~312,50 грн. Аналогічні відомості містяться і в Акцепті оферти від 27 листопада 2020 року на укладення Договору надання позики (а.с. 11). Крім того, як Пропозиція укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0976066602/2 (а.с. 10), так і її Акцепт містять посилання на Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовами програми «MoneyBOOMLoyal», затверджені наказом № 14/1 від 19 серпня 2020 року, проте в матеріалах справи знаходяться інші правила, на які посилається позивач, а саме затверджені наказом від 18 серпня 2020 року. Крім того, пояснення представника позивача щодо допущеної описки в даті затвердження згаданих правил не підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення відсотків у сумі 53 024,90 грн, оскільки надані розрахунки є завищеними та не відповідають умовам кредитного договору й фактичному періоду користування кредитними коштами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із обставин справи та принципу співмірності. Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу подано витяг з акту №6 від 28.02.2025 року та заявку № 9, згідно з якими загальна сума витрат становить 16 000,00 грн. З урахуванням часткового задоволення позову суд визнає обґрунтованим відшкодування витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1 427,20 грн. Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у пропорційному розмірі 216,08 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитом у розмірі 5 062,49 грн, судового збору 216,08 грн та витрат на правничу допомогу 1 427,20 грн. Отже, виходячи з наведеного та

Outcome: partial