Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

01 жовтня 2025 заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи померлою. Стислий виклад позиції заявника. В обґрунтування заяви зазначено, що з 26 вересня 1956 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , від шлюбу якого вони мають повнолітніх дітей. Перебуваючи у шлюбі, подружжя отримало квартиру [ADDRESS] , яка приватизована в рівних частинах по 25% між всіма членами родини. Рішенням суду від 19 листопада 2003 [PERSON] визнано безвістно відсутнім. З того часу і до сьогодні [PERSON] не з`являвся, ніяких відомостей про його місце перебування не надходило. На даний час виникли обставини, коли заявниця не може повноцінно використовувати своє право власності щодо користування та розпорядження майном, а саме отримати субсидію на оплату комунальних послуг, а також оформити спадкові права для здійснення в майбутньому продажу квартири. В зв`язку з викладеним, заявниця просить оголосити чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлим. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03 жовтня 2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду з викликом свідків (а. с. 16). Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Представники заінтересованих\~осіб Білопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Білопільська міська рада Сумської області у судове засідання не з`явилися, долучили письмові заяви про розгляд справи у відсутність представників (а. с. 21-23). Заінтересована особа\~- приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Шамукова С.Ф. також не з`явилась до суду, причини неявки не повідомила (а. с. 20). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами подружжя підтвердили тривалий факт відсутності чоловіка заявниці [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Також їм відомо, що останній поїхав з дому на заробітки більше двадцяти років тому і з тих пір вони його не бачили. Суд розглянувши заяву в межах заявлених вимог, заслухавши заявника [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Від шлюбу подружжя має повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5-6). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 1994 квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить: [PERSON] -25%, [PERSON] -25%, [PERSON] - 25%, [PERSON] 25% (а. с. 7). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19 листопада 2003 [PERSON] , [INFO] , прописаного в [ADDRESS] , визнано безвістно відсутнім. Зі змісту рішення встановлено, що [PERSON] поїхав на заробітки в грудні 1999 і не повернувся (а. с. 8-9). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до приписів ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Статтею 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ч. 2 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Висновки суду. Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина (постанова Верховного Суду від 26.02.2024 у справі №686/9938/23). Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Заявниця звертається\~до суду\~із заявою\~про оголошення [PERSON] , [INFO] померлим для реалізації своїх спадкових прав, передбачених чинним законодавство України, оскільки законодавець не визначив іншого позасудового способу. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації спадкового права. Таким чином, суд з`ясував обставини справи, і дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим її чоловіка [PERSON] , оскільки останній вже тривалий час відсутній за місцем свого постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років, а також те, що його рішенням суду визнано безвісно відсутнім. Частиною 3 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved