Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача АТ «МетаБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати інфляційних втрат та 3% річних.В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, 19.10.2007 між Публічним акціонерним товариством «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 629400585799А, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі на придбання транспортного засобу у сумі 26 479,00 грн. на строк по 19.10.2014 шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, відкритий в банку, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 13,75 % річних.У зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 по справі № 419/4916/2012 за позовом ПАТ «МетаБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнено з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 629400585799А від 19.10.2007 у розмірі 340226,27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 187772,19 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 8663,32 грн., пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 143 790,76 грн. та судовий збір у розмірі 3219,00 грн.Станом на день пред`явлення даної позовної заяви до суду зазначене рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не сплачена, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед АТ «МетаБанк», присуджена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013, залишок якої складає 196435,51 грн.Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу зі сплати інфляційних втрат у розмірі 73 270,45 грн та 3 % річних у розмірі 28028,39 грн., а всього 101298,83 грн. за період з травня 2017 по січень 2022, що нарахована на основну суму боргу у розмірі 196435,51 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 12.09.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання яким просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 19.10.2007 між Публічним акціонерним товариством «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 629400585799А, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі на придбання транспортного засобу у сумі 26 479,00 грн. на строк по 19.10.2014 шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, відкритий в банку, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 13,75 % річних. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 по справі № 419/4916/2012 за позовом ПАТ «МетаБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 629400585799А від 19.10.2007 у розмірі 340226,27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 187772,19 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 8663,32 грн., пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 143 790,76 грн. та судовий збір у розмірі 3219,00 грн. Зі статуту Акціонерного товариства «МетаБанк» вбачається, що Акціонерне товариство «МетаБанк» є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Металург». Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» утворене шляхом зміни найменування Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів (протокол б/н від 27.07.2009 року) з метою приведення його діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк». Відкрите акціонерне товариство «МетаБанк» створено в результаті реорганізації Акціонерного банку «Металург» шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство на підставі рішення установчих зборів засновників (протокол №1 від 24.11.2008 року) та є правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань Акціонерного банку «Металург». Згідно із частиною першою, другоюстатті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Судом також встановлено, що відповідач тривалий час не сплачував позивачу суму боргу, яка була стягнута рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2013 по справі № 401/8925/12 (провадження № 2/199/525/13). Даний факт відповідачі не заперечили, доказів сплати вказаної грошової суми повністю або частково суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом заявлено не було, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши наявність у позивача права на отримання 3% річних, у зв`язку з невиконанням відповідачами рішення рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 по справі 419/4916/2012, зважаючи на зростання індексу інфляції, знецінення невиплаченої вчасно відповідачами грошової суми, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» сума боргу зі сплати інфляційних втрат у розмірі 73 270,45 грн. та 3% річних у розмірі 28028,39 грн. за період з травня 2017 року по січень 2022 року включно. Розмір вказаних вище нарахувань підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості 3% річних на суму 28028,39 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 73 270,45 грн. за період з травня 2017 року по січень2022 включно, який відповідачами по справі не спростований. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved