Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні\~2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2175088673, за яким вона отримала кредит на суму 16\~859,48 грн, строком на 24 дні, зі сплатою процентної ставки (фіксованої) у розмірі 90,92 % річних. Даний договір позики підписано підписом позичальника. 08 листопада 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/10-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2175088673 становить 19 214,25 грн, з яких: 10 316,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1 840,85 грн сума заборгованості за відсотками, 7057,40 грн заборгованість за комісією. Таким чином, посилаючись на невиконання відповідачем умов вищевказаного кредитного договору № 2175088673 від 26 листопада 2020 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 19 214,25 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)\~сторін.\~Також,\~у вказаній\~ухвалі відповідачу\~надано строк\~для подачі\~відзиву на\~позовну заяву. Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою його реєстрації, проте до суду повернувся конверт із поштовою відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення. Обставини справи, що встановлені судом 21 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] уклали Кредитний договір позики № 2175088673, за яким останній погоджено кредит на суму 16859,48 грн, строком на 24 дні, зі сплатою процентної ставки (фіксованої) у розмірі 90.92 % річних п. 5 паспорту до договору. Відповідно до Договору факторингу № НІ/11/10-Ф, укладеного 08 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно витягу з Реєстру боржників заборгованість [PERSON] за кредитним договором позики № 2175088673 становить 19 214,25 грн, з яких: 10 316,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1 840,85 грн сума заборгованості за відсотками, 7057,40 грн заборгованість за комісією. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку, відповідач [PERSON] має заборгованість за вищевказаним кредитним договором №12175088673 від 26 листопада 2020 року за період з 08.11.2023 по 31.08.2024 у загальному розмірі 19 214,25 грн, з яких: 10 316,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1 840,85 грн сума заборгованості за відсотками, 7057,40 грн заборгованість за комісією. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Так,\~підписавши кредитний договір № 2175088673 від 26.11.2020 року між первісним кредитором і позивачем, виникли договірні правовідносини. На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надано суду копії кредитного договору , паспорту кредитного договору, договору факторингу, акту прийому передачі реєстру боржників, акту прийому-передачі, витягу з Реєстру боржників, а також розрахунок заборгованості за укладеним договором позики. Однак, надані позивачем документи, ні прямо, ні опосередковано, не підтверджують факт отримання відповідачем [PERSON] від первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» грошових коштів на підставі укладеного кредитного договору та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначено у позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів перерахування на банківський рахунок відповідача суми позики за Договором № 2175088673 від 26 листопада 2020 року. Так, ні платіжних доручень, ні платіжних інструкцій, ні банківських виписок, ні інших первинних документів, які б підтверджували здійснення первісним кредитором операції з перерахування коштів відповідачу позивачем до суду не надано. Крім того, документи, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Однак таких документів позивач також суду не надано. У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц\~ вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За наведених обставин справи суд вважає, що надані ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документи не підтверджують заявлених вимог, оскільки стороною позивача не надано доказів перерахування відповідачу грошових коштів у позику за Договором № 2175088673 від 26 листопада 2020 року. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, відтак у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 2175088673 від 26 листопада 2020 року суд відмовляє. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed