Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.08.2022 року по справі № 539/1425/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] залишився проживати з [PERSON] . Між позивачкою та відповідачем була домовленість про надання останнім матеріальної допомоги на утримання сина. Однак останнім часом [PERSON] регулярної фінансової допомоги на утримання та виховання сина не надає, тому позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. [PERSON] інших дітей немає, аліменти не виплачує. Відповідно до наявної інформації відповідач офіційно працевлаштований. 21.11.2025 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та позивачу строк на подання відповіді на відзив. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти позовних вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.08.2022 року, справа №539/1425/22, шлюб, зареєстрований 04 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №183, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до акту складеного комісією правління ЖБК «Спутник» від 03.11.2025 року, [PERSON] , 1990 року народження фактично проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] самостійно виховує дитину [PERSON] , 2014 року народження (а.с.10). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, з метою дотримання інтересів дитини, балансу інтересів, прав та обов`язків батьків, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком дитини, та проживає окремо, сплачувати на її утримання аліменти. Беручи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину немає, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивачка звернулася з позовом до суду 07.11.2025 року, відповідно саме з цієї дати згідно ч. 1 ст.191 СК України\~і до досягнення дитиною повноліття підлягають стягненню аліменти. Відповідно до\~ст.430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до п.п. 3 п. 5 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція\~ЦПК України\~не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, ст. 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн., тобто в розмірі 50 % від звичайної ставки судового збору за подібними вимогами, адже відповідач визнав позов у письмовій заяві.

Outcome: approved