Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1310-8509, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 18000 грн. із загальним строком кредитування 300 днів, зниженою ставкою - 1,20% на день, стандартною ставкою 1,50% на день, який зобов`язався повернути та сплатити проценти. Спірний договір укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності та частково списано заборгованість позичальника за нарахованими процентами у загальній сумі 10944 грн. Відповідач не виконував свої обов`язки за спірним договором, в результаті чого, має заборгованість у загальній сумі 90000 грн., з яких 18000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 72000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. 18.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 01.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1310-8509 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) С2099, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% (стандартна процентна ставка), строком на 300 календарних днів. Згідно з пунктом 4.11. договору орієнтована загальна вартість кредиту складає 92951,88 грн. та включає в себе суму кредиту та нараховані проценти. Згідно з пунктом 11.1. договору, цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. До договору про відкриття кредитної лінії позивачем долучено правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18000 грн. відповідачу (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та листами АТ «КБ «ПриватБанк». Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 23.05.2025 заборгованість відповідача становить 100944 грн., з яких 18000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 80244 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 2700 грн. - комісія. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 01.12.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1310-8509, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% (стандартна процентна ставка), строком на 300 календарних днів до 25.09.2024. Також встановлено, що ТОВ «Укр кредит фінанс» свої зобов`язання за укладеним договором виконав, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано. Суд звертає увагу, що відповідно до умов договору сторонами було погоджено стандартну проценту ставку у розмірі 1,50% за кожен день користування кредитом. Як вже було зазначено судом, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. З урахуванням вищезазначених норм законодавства відповідач за період з 01.12.2023 по 20.08.2024 повинен був сплатити на користь позивача проценти за користування кредитом у загальному розмірі 71280 грн. (18000 грн. * 1,50% * 264 днів = 71280 грн.), а за період з 21.08.2024 до 25.09.2024 відповідач повинен був сплатити на користь позивача проценти за користування кредитом у загальному розмірі 6480 грн. (18000 грн. * 1% * 36 днів = 6480 грн.). Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитом, який відповідач повинен був сплатити на користь позивача становить 77760 грн. (71280 грн. + 6480 грн. = 77760 грн.). ТОВ «Укр кредит фінанс» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 90000 грн., з яких 18000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 72000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 72000 грн., що не суперечить умовам договору та вищезазначеним нормам законодавства. За таких обставин, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд з вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1310-8509 від 01.12.2023, розмір якої становить 90000 грн., з яких 18000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 72000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved