Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит -Капітал») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 830385 від 15.06.2023 в розмірі 25400,25 грн та судові витрати. Короткий виклад доводів позову Позовна заява ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» обґрунтована тим, що 15.06.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 830385, відповідно до якого відповідачці надані кредитні кошти в сумі 4400,00 грн на умовах строковості, платності, зворотності. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти, проте [PERSON] борг не погасила. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФі КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», було укладено договір факторингу № 01022024, за яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», в тому числі і до відповідачки. Сума боргу відповідачки перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» станом на день подачі позову складає 25400,25 грн, із якої прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 4398,99 грн, заборгованість по відсотках - 21001,26 грн. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 14.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача на адресу суду надіслав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судова повістка нею отримана 18.10.2025. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 15.06.2023 між ТОВ «СЕЛФі КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №830385 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (далі договір №830385 ), відповідно до якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 4400,00 грн шляхом перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] строком на 360 днів зі сплатою процентів 2,2% в день (47541,10% річних), який підписаний відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А723, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (а.с. 14-33, 40). Також 15.06.2023 відповідачкою електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту та додаток № 1 до договору № 830385, в яких зазначено графік платежів: дата та сума видачі кредиту, порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів), загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка та ін. (а.с. 34-35, 36-38) \~ \~ \~ \~Договором та додатками до нього встановлено: строк кредитування 360 днів, кількість днів у розрахунковому періоді 30, дата надання кредиту 15.06.2023, дата погашення кредиту 09.06.2024, реальна річна процентна ставка 47541,1%, загальна вартість кредиту 39248,00 грн, сума процентів за користування кредитом 34848,00 грн. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувало відповідачці 15.06.2023 на картку [NUMBER] грошові кошти в розмірі 4400 грн, що доводиться листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» (ТОВ «ПЕЙТЕК») від 25.03.2025 (а.с. 43). У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором. З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», вбачається, що заборгованість за договором № 830385 станом на 01.02.2024 становить 25400,25 грн, із якої прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 4398,99 грн, заборгованість по відсотках нарахованих до 01.02.2024 в розмірі 21001,26 грн (а.с. 44-52). 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», в тому числі і до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 830385 від 15.06.2023 на загальну суму 25400,25 грн, що підтверджується витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 (а.с. 53-62, 63). \~ \~ \~ \~12.08.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» на адресу відповідачки направлено досудову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 66). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~Цивільного кодексу\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.\~526\~ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз доводів сторін, висновки суду Наявними у справі доказами доведено факт укладення кредитного договору № 830385 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування грошовими коштами, розмір і тип процентної ставки. За умовами кредитного договору № 830385 від 15.06.2023 [PERSON] первісним кредитором надано кредит в розмірі 4000 грн. [PERSON] не виконала договору, не сплатила борг за наданим кредитом в розмірі 4398,99 грн та нарахованими процентами в розмірі 21001,26 грн. Розмір боргу суд вважає доведеним, оскільки він підтверджений розрахунком боргу. Відповідачка не скористалася правом подати відзив на позов, не оспорила розрахунку боргу, не надала доказів про сплату ним боргу. За таких встановлених обставин, суд повністю задовольняє позовні вимоги та стягує з [PERSON] борг за договором № 830385 в розмірі 25400,25 грн, із якої прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 4398,99 грн, заборгованість по відсотках - 21001,26 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд задовольнив позов із відповідачки слід стягнути 2422,4 грн сплаченого позивачем судового збору. Вирішуючи питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу сумі 8000 грн, суд доходить таких висновків. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між адвокатом Усенком М. І. та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; акт № 274 наданих послуг (правової (правничої) допомоги), яким передбачено сплату грошових коштів у розмірі 8000,00 грн адвокатові протягом одного року (п.п. 3, 6); детальний опис наданих послуг до акта № 274 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 № 0107 від 05.08.2025, відповідно до якого адвокатом надані такі послуги: усна консультація- 30 хв, ознайомлення із матеріалами кредитної справи 2 години, погодження правової позиції 30 хв, складення позовної заяви - 3 години 30 хв, подання позовної заяви 1 шт., ордер на надання правничої допомоги адвокатом Усенком М. І.(а.с. 71, 71а, 72, 73). Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Разом із тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано: суд може не присуджувати стороні повне відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо встановить їх надмірність. При цьому рішення суду має містити чітку мотивацію які саме витрати не підлягають компенсації і чому. Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на підготовку й подання позову. Тому,

Outcome: approved