Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов АТ «Сенс Банк»обґрунтовує тим, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було перейменовано АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 23.09.2022 [PERSON] через інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернулась до АТ "Альфа-банк" з метою отримання банківських послуг відповідно до Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк". 23.09.2022 підписанням оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500719368 відповідач запропонувала банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту яку банк прийняв шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди на надання споживчого кредиту № 500719368. У додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Документи було підписано позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 5758, направленого на номер [NUMBER]. Таким чином, 23.09.2022 між сторонами було укладено кредитний договір, основними умовами якого є: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 80719,63 грн.; процентна ставка - 31,00 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 84 місяці; дата повернення кредиту - 23.09.2029, порядок повернення кредиту: частинами згідно з графіком платежів, для повернення заборгованості визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Позичальник кредит отримав, проте не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість за договором № 500719368від 23.09.2022 становить 148187,23грн., з яких: за кредитом: 53469,23грн., по відсотках: 80719,63грн., по комісії: 67467,76грн. Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті. Позивач навів розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору: 2422,40грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 12232,71 грн. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 148187,39грн., витрати на правову допомогу у розмірі 12232,71грн. та суму сплаченого судового збору 2422,40грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 31.10.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано інформацію з Золотоніського ВДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо зміни прізвища відповідача. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходило. До початку судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 07.03.2024 з [PERSON] , змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054662210 від 10.11.2025. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що необхідно уточнити анкетні дані особи відповідача [PERSON] та правильним вважати прізвище відповідача не « [PERSON] », а « [PERSON] ». Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, з заявами та клопотаннями відповідач до суду не зверталась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту тип кредиту: споживчий кредит, сума/ліміт кредиту 80719,63грн., спосіб надання кредиту: безготівковий, строк кредиту 84 місяці, процентна ставка, відсотків річних 31,00%, загальні витрати за кредитом: 117732,70грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 198452,33 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 35,79. Відповідно до копії Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500719368 від 23.09.2022 [PERSON] пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту. Тип кредиту: кредит готівкою, сума кредиту: 80719,63 грн., процентна ставка - 31,00% річних, строк кредиту 84 міс., дата повернення кредиту: 23.09.2029, для повернення заборгованості за угодою пропонує використати рахунок [NUMBER] , відкритий у банку. Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 501435965 від 20.02.2022. Розмір - 80719,63 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». У Додатку № 1 до цієї угоди, що є невід`ємною частиною до цієї угоди, пропонує визначити: детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою. Відповідно копії Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту 500719368 від 23.09.2022 АТ «Сенс Банк» приймає пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500719368 від 23.09.2022 на вказаних у акцепті умовах. Згідно Додатку № 1 до Угоди про надання кредиту № 500719368 від 23.09.2022 - Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, такий рафік розраховано за період з 23.09.2022 по 23.09.2029, чиста сума кредиту: 80719,63грн./ сума платежу за розрахунковий період, всього: 198 452,33грн. Сума кредиту за договором: 80719,63грн. Проценти за користування кредитом, всього: 117 732,70грн. Платежі за супровідні послуги, в т.ч. комісія: 0,00грн. Реальна річна процентна ставка: 35,79%. Загальна вартість кредиту: 198 452,33грн. Згідно довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб вона містить інформацію про умови гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вкладів у АТ «Альфа-Банк». Згідно Довідки про ідентифікацію (без зазначення номера та дати) АТ "Сенс Банк", клієнт [PERSON] , ІПН [NUMBER] , ідентифікована АТ "Альфа-Банк" відповідно до приписів ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Згідно з умовами Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" клієнт ініціював процес укладення кредитного договору з використанням системи Інтернет-сервісу My Alfa-bank» та отримав від банку ОТП-пароль-аналог ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, код підтвердження 5758, відправлений 23.09.2022 на номер телефону [NUMBER] . Згідно копії меморіального ордеру № 1337207787 від 23.09.2022 [PERSON] отримала від АТ «Сенс Банк» кошти у розмірі 80719,63 грн. Відповідно до виписок по особовим рахункам [PERSON] за період з 23.09.2022 по 02.07.2025, 23.09.2022 відбулось перерахування коштiв за кредитним договором № 500719368 вiд 23.09.2022 на суму 80 719,63грн. Перенесення заборгованостi по кредиту на рахунок просроченої заборгованостi за кредит. дог. № 500719368 вiд 23.09.2022. У період з 25.10.2022 по 24.06.2025 відбувалось перенесення заборгованостi по кредиту на рахунок просроченої заборгованостi за кредит. дог. № 500719368 вiд 23.09.2022. Від позичальника [PERSON] 24.10.2022 надходили кошти в сумі 1 950,80грн. як сплата процентiв за кредитним договором № 500719368 вiд 23.09.2022. Згідно вимоги про усунення порушень АТ "Сенс Банк" вона адресована [PERSON] та містить вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 500719368, яка станом на 24.03.2025 визначена у розмірі 141 309,15 грн. Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, позичальник [PERSON] , номер кредитного договору 500719368 від 23.09.2022, сума кредиту 80719,63грн., він розрахований за період з 23.09.2022 по 02.07.2025. Протягом вказаного періоду нараховувались відсотки. Комісія за обслуговування кредиту, пеня, штраф та неустойка не нараховувались. Відомості про оплату: 23.09.2022 було отримано 1950,80 грн., які враховано як погашення заборгованості за відсотками. Станом на дату завершення розрахунку загальна заборгованість становить 148187,39 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 80719,63 грн. та заборгованості по відсоткам - 67467,76 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано. Суд зазначає, що предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 148187,39грн. Позивачем у позові вказано складові заборгованості: за кредитом у розмірі 53469,23грн., по відсотках у розмірі 80719,63грн. та по комісії у розмірі 67467,76грн., однак відомості про такі складові не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки суперечать наданому позивачем розрахунку заборгованості, а сукупний розмір таких складових не відповідає розміру заявленої позовної вимоги (53469,23+80719,63+67467,76=201656,62). Окрім того, такою складовою позивачем вказано заборгованість за комісією, проте умовами кредитного договору не передбачено нарахування комісій і заборгованість за комісією згідно наявного у матеріалах справи розрахунку позивачем не нараховувалась. Натомість вказана у розрахунку заборгованості за період з 23.09.2022 по 02.07.2025 заборгованість відповідача на суму 148187,39 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 80719,63грн. та заборгованість по відсотках - 67467,76 грн., вказана у розрахунку заборгованості за період з 23.09.2022 по 02.07.2025, знайшла своє підтвердження в ході розгляду матеріалів та підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500719368 від 23.09.2022 урозмірі 148187,93 грн., з яких: за кредитом: 80719,63 грн., по відсотках: 67467,76 грн. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12232,71грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано копію Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так, передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн., за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. З метою розрахунку винагороди сторони визначили порядок обміну документами: щомісячно замовник передає виконавцю звіти про результати погашеної заборгованості боржників, на підставі яких виконавець надає замовнику завірені акти прийому передачі наданих послуг, після підписання яких замовником виплачується винагорода виконавцю. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «1». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» було укладено Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, згідно з яким замовник доручив, а об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Однак позивачем не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правову допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що сторонами узгоджувались надані Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» послуги, виконавець надавав замовнику завірені акти прийому передачі наданих послуг, після підписання яких позивач сплачував АО «Смарт Лекс» будь-які кошти за надану юридичну допомогу у відповідності до умов Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025. Тому суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved