Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

28 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту, та судові витрати по справі. Позов мотивований тим , що відповідно до договору про надання фінансового кредиту продукту "Старт" №1411654701728 від 27 квітня 2024 року, [PERSON] отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту, реальна річна процентна ставка становить 12164,63%, строком на 120 календарних днів з 27 квітня 2024 року по 25 серпня 2024 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі, передбаченому кредитним договором. Згідно умов договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати проценти за весь час фактичного користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 23 липня 2025 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором № 1411654701728 від 27 квітня 2024 року становить 14 328,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 3000,00 грн.; заборгованість за відсотками 5 328,00 грн.; штраф 6 000,00 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в Заяві-анкеті клієнт [PERSON] повідомила ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" свої персональні дані, а саме: дату народження, місце проживання, РНОКПП, паспортні, номер телефону, номер платіжної картки (а.с.28). 27 квітня 2024 року між ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №1411654701728 в електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту, реальна річна процентна ставка становить 12164,63%, строком на 120 календарних днів з 27 квітня 2024 року по 25 серпня 2024 року (а.с.29-41). Також відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту до договору (а.с.44-46). Згідно довідки начальника Черкаського відділення ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" була ідентифікована в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ФК"ВІВА КАПІТАЛ" (а.с.12). Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 23 липня 2025 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором № 1411654701728 від 27 квітня 2024 року становить 14 328,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 3000,00 грн.; заборгованість за відсотками 5 328,00 грн.; штраф 6 000,00 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України "Позика", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно положень ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. При цьому, відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець ТОВ"ФК"ВІВА КАПІТАЛ" свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" від 03 липня 2025 року №7/12582 (а.с.10). Відповідач скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до положень ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 3000,00 грн., та процентів у розмірі 5328,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення штрафу, суд зазначає наступне. 15 березня 2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану", який набув чинності 17 березня 2022 року. Вказаним законом доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". З розрахунку штрафу за порушення умов договору №1411654701728 від 27 квітня 2024 року, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахована в період дії воєнного стану і становить 6000,00 грн. З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу з відповідача, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір такої неустойки (за наведений період) підлягає списанню кредитодавцем. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 8328,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 5328,00 грн. - заборгованість за процентами, а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №LK776/20 від 23 липня 2025 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 грн. (а.с.1), який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial