Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

30 травня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 002/13499306-CK_SB від 30.12.2021 року, в розмірі 60 296,86 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 920,91 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) -20 375,95 грн.; судовий збір у розмірі 2 422.40 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.12.2021 між АТ «ТАСКОМБАНКта [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. [PERSON] - з 30.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/13499306-CK_SB (надалі - Кредитний договір). Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Таким чином, позичальнику було встановлено кредитний ліміт в сумі 39 920,91 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 37 %, строк дії до 10.01.2024 р. Зазначає, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Разом із тим повідомляє, що умови вищезазначеного кредитного договору позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 22.05.2025 заборгованість за кредитним договором, становить 60 296,86 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 920,91 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) -20 375,95 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, судом 02 червня 2025 року було отримано дані з Єдиного державного демографічного реєстру, стосовно [PERSON] , та відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1439199 за вказаними відомостей про зареєстроване місце проживання, не знайдено. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 02 червня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 05 червня 2025 року судом отримано інформацію від Піщанської селищної ради Вінницької області за вихідним № 982 від 04 червня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до наказів голови Піщанського районного суду від 04 червня 2025 року «Про відрядження [PERSON] » та «Про частину основної оплачуваної відпустки [PERSON] », головуючий по справі суддя Гринишина А.А. перебувала у 05 червня перебувала у відрядженні та 06 червня 2025 року у відпустці. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання на 07 липня 2025 року на 13 годину 00 хвилин. 07 липня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 20 серпня 2025 року та в подальшому на 09 годину 00 хвилин 01 жовтня 2025 року. 01 жовтня 2025 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 15 години 00 хвилин 13 листопада 2025 року та в подальшому у зв`язку із зайнятість головуючого судді\~в іншому\~провадженні на 11 годину 00 хвилин 10 грудня 2025 року. Позивач Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" повноважного представника в судове засідання 16 грудня 2025\~року не направив, представником позивача за довіреністю, Косатим Д.А., на адресу суду подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримання позовних вимог, та згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі, в тому числі 16 грудня 2025 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повернутими конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання було направлено повістки про виклик до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 30.12.2021 між АТ «ТАСКОМБАНКта [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. [PERSON] - з 30.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/13499306-CK_SB. Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Таким чином, позичальнику було встановлено кредитний ліміт в сумі 39 920,91 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 37 %, строк дії до 10.01.2024 року. Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію AT «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресоюhttps://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Відповідно до п. 4 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту, та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п. 21 кредитного договору, під час укладення договорів і додаткових угод до них Банк допускає і Клієнт погоджується з використанням факсимільного відтворення печатки Банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені Банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання. Відповідно до п. 27 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник просив здійснювати усе листування через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 28 кредитного договору, Позичальник просить вважати наведений нижче зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку. Відповідно до п. 29 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, для створення електронного підпису Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети). Відповідач підтвердив, що створений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Додатком №10 до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексе обслуговування фізичних осіб визначено, що даний додаток є невід`ємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК» та регламентує загальні правила оформлення та обслуговування продукту «Картка Izibank». Відповідно до п. 1.5 Публічної Пропозиції AT «ТАСКОМБАНК», здійснюючи підписання заяви-договору клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до Публічної пропозиції, тобто повністю приймає положення Публічної пропозиції для застосування у своїх взаємовідносинах з банком. Клієнт може отримати свій примірник заяви-договору у відділенні банку або у точках видачі, або у співробітника кур`єрської служби, або у мобільному додатку, або на електронну пошту, на вибір банку. При цьому, оригінал підписаної заяви-договору залишається у банку. Відповідно до п. 2.1. Публічної пропозиції, в рамках укладеного з клієнтом договору, банк, за попереднім запитом, може встановити клієнту ліміт кредитної лінії, відповідно до умов договору. При цьому, ліміт кредитної лініє стає доступним клієнту для використання не пізніше дня, що є наступним за днем активації ПК, або не пізніше наступного банківського робочого дня. Відповідно до п. 2.8. Публічної пропозиції, моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення першої операції за допомогою платіжної картки (списання коштів з карткового рахунку за рахунок коштів кредитного ліміту) та/або день зарахування банком кредиту/частини кредиту на картковий рахунок клієнту, або день утримання платежів, передбачений тарифами, за рахунок кредитної лінії за умови відсутності на картковому рахунку власних коштів клієнта. Відповідно до п. 2.13. Публічної пропозиції, плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця, як процент від середньозваженої суми заборгованості за кредитною лінією за розрахунковий місяць. при цьому середньозважена сума заборгованості за кредитною лінією розраховується наступним чином: суми заборгованості за кредитною лінією станом на кожен день протягом відповідного розрахункового періоду сумуються, після чого отримана загальна сума ділиться на загальну кількість днів у такому розрахунковому періоді. отримана сума складає базу нарахування для плати включається в ОМП. Кредитні кошти [PERSON] було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. отже, позивач, свої обов`язки за предитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах. Станом на станом на 22.05.2025 заборгованість за кредитним договором, становить 60 296,86 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 39 920,91 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) -20 375,95 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо повернення вказаної суми заборгованості. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу\~України №\~435-ІV\~від 16.01.2003\~року (із змінами та доповненнями). З огляду на положення частини 1 статті 202\~Цивільного кодексу\~України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно\~до п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~11\~ЦК України\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Відповідно до положень частини 1 статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204\~ЦК України\~ регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Приписи статті 1054\~Цивільного кодексу\~України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 5статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у банку виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень.

Outcome: approved