Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме факту родинних відносин між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як внучатим племінником та двоюрідною бабусею. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] (заповідачка, двоюрідна баба заявника), яка народилася [INFO] у рф в Читинській області, ст. Чернишевський. Заявник народився [INFO] в місті Києві. Мати заявника [PERSON] [INFO] , а батько [PERSON] [INFO] . Заявник вказує, що заповідачка переїхала з рф у 1959 році до України в місто Київ, де прожила все своє життя. [PERSON] проживала у власній квартирі в [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заповідачка була рідною сестрою баби заявника [PERSON] , яка також народилася в рф в Читинській області, селищі Чернишевський і там померла в 1975 році. Мати заявника переїхала з рф до України в 1970 році. Заявник зазначає, що знав двоюрідну бабусю з народження. Він зі своєю матір`ю підтримував постійний контакт з нею. Вона була для нього як рідна бабуся, постійно опікувалася заявником. Так, неодноразово зі своїм чоловіком [PERSON] брали його на море в Крим в м. Гурзуф. Там бабуся з чоловіком винаймала квартиру. Коли підріс брат заявника [PERSON] , бабуся також брала на море і його. Вони на відпочинку проживали фактично однією родиною, коли бабця замінювала братам і матір і батька. Всі свята, дні народження родини святкували разом. Заповідач з чоловіком придбали дачу в 1990 роках, на котру з тих пір їздили разом дві сім`ї. Поступово з дорослішанням брати більше перебирали на себе функції опікування бабцею, котра старіла та все більше потребувала допомоги та опіки. Чоловік заповідачки помер, як зазначалося раніше в 2015 році. Після смерті чоловіка бабця потребувала більшої допомоги тому, що проживала сама. Заявник разом з братом відвозили заповідачку на все літо на дачу. Вони кожні вихідні приїздили на дачу допомагати їй доглядати город, облаштовувати господарство та привозили продукти. З 2022 по 2023 роки у заповідачки почало погіршуватися здоров`я, вона була прооперована. Було замінено кульшовий суглоб. Після операції вона перебувала вдома під наглядом сім`ї. Будучи вдячною за опіку та сприймаючи заявника як рідного онука, [PERSON] неодноразово висловлювала свою волю заповісти усе онуку. 29.03.2023 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. за реєстровим № 62 було посвідчено заповіт [PERSON] на ім`я онука [PERSON] , в якому сказано, що вона заповідає заявнику все своє майно, яке належало їй на момент складання заповіту, а також майно, яке належатиме їй в майбутньому, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та на все, що має право за законом. У 2024 році сталося ще більше погіршення стану через судинні захворювання. Бабуся була госпіталізована у червні 2024 року в лікарню, де померла через 5 днів. Оскільки інших рідних в заповідачки не було - похованням займалася сім`я заявника, як єдині близькі люди. Заявник вказує, що 23.07.2024 року звернувся до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Приятельчук Валентини Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини на підставі ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, яка була зареєстрована за номером 93 та заведене спадкова справа № 42/2024. Однак, 26.12.2024 року при зверненні заявника для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено Постановою за № 299/02-31 від 26.12. 2024 року, у зв`язку із тим, що не встановленні факти родинних та інших відносин зі спадкодавицею. Заявник вказує, що підтвердження родинних відносин йому потрібно для оформлення спадщини. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 22 жовтня 2025 року на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2025 року надійшла заява [PERSON] у новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року заяву прийнята до розгляду, відкрито провадження за заявою за правилами окремого провадження з призначенням судового засідання. Заявник до початку судового засідання подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі. Свою заяву підтримав у повному обсязі та просив встановити факт родинних відносин з [PERSON] . Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Так, пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , місце народження російська федерація Читинська область, ст. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.06.2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис №10353. За життя [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, посвідчений 29 березня 2023 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т., зареєстровано в реєстрі за № 62. Зазначеним заповітом [PERSON] заповіла своєму онуку [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Київ, все своє майно, яке належало їй на момент складання цього заповіту, а також майно, яке належатиме їй у майбутньому, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, на що вона за законом матиме право. 23.07.2024 року [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Приятельчук Валентини Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини на підставі ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України. Спадкова справа за номером 42/2024 після смерті [PERSON] , була заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приятельчук Валентиною Анатоліївною 23 липня 2024 року, на підставі заяви [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ 23 липня 2024 року за № 93. 26 грудня 2024 року до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Приятельчук В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернувся [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 146. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 299/02-31 від 26.12.2024 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приятельчук В.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яке вона заповіла своєму онуку - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із відсутністю встановлення факту родинних та інших відносин із спадкодавцем. Станом на 26.12.2024 року, заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців, після смерті [PERSON] , не надходило. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.1984 року, актовий запис №26. Із пояснень заявника слідує, що заповідачка переїхала з рф в 1959 році до України в місто Київ, де прожила все своє життя. [PERSON] проживала у власній квартирі в [ADDRESS] з її чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2015 року, виданим Виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис про смерть №56. Заповідачка була рідною сестрою баби заявника [PERSON] , яка також народилася в рф в Читинській області, селищі Чернишевський і там померла в 1975 році. Мати заявника переїхала з рф до України в 1970 році. [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 24.03.1983 року із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.03.1983 року, серії [NUMBER] . Актовий запис 746. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказано батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] рідні сестри. Згідно з відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану, наявний зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] , 1945 року народження, який помер [INFO] , інформація про народження дітей - відсутня, що підтверджується відповідними повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про відсутність актового запису цивільного стану. Із встановлених обставин вбачається, що [PERSON] є внучатам племінником [PERSON] , а вона - його двоюрідною бабусею. Так, юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно для реалізації прав заявника для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом з метою оформлення спадщини, яку йому заповіла його двоюрідна бабуся [PERSON] . Відсутність документів на підтвердження факту народження та укладення шлюбу з метою встановлення зміни прізвищ матері заявника та його бабусі призвели до розбіжності встановлення родинних зв`язків між внучатим племінником та його двоюрідною бабусею, що призвело до перешкод в реалізації заявником щодо отримання належної йому за заповітом спадщини. Зазначені суперечності не можуть бути виправлені в позасудовому порядку, оскільки вони не є результатом помилки в документах, яка може бути виправлена відповідним органом, а є результатом розбіжності, яка виникла внаслідок відсутності усіх необхідних документів, які б беззаперечно підтверджували факт родинних відносин між внучатимплимінником та його двоюрідною бабусею, що б давало б законні підстави нотаріусу для видачі свідоцтва про право н спадщину за заповітом. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч. 1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд доходить висновку, що вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заявник позбавлений можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved