Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів за договором позики, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики, яка станом на 12.08.2025, складає 66 096,53 грн. (шістдесят шість тисяч дев`яносто шість гривень 53 коп.), з яких: 65961 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривна 00 копійок - сума основного боргу та 3% річних, що складає 135 (сто тридцять п`ять) гривень 53 копійки. При цьому позивач посилається на те, що 18.03.2025 він надав відповідачці грошові кошти у розмірі 65961,00 гривень, про що свідчить договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О., які відповідачка зобов`язалась повернути до 18.07.2025. Проте, відповідачка кошти не повернула, звернення щодо повернення коштів ігнорує, чим демонструє ухилення від виконання зобов`язань та мирного врегулювання спору. У зв`язку з простроченням терміну виконання зобов`язань позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачки витрат по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, що передбачено ст.274-279 ЦПК України. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, представник позивача - адвокат Осьмінін С.Д. надав до суду заяву в якій просить судове засідання провести за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 березня 2025 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 65 961,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна гривня 00 коп.) та зобов`язалась повернути грошові кошти не пізніше 18 липня 2025 року. Договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О., зареєстрований в реєстрі за № 447. Згідно п. 1 Договору, Позикодавець (Позивач) передав, а Позичальник (Відповідач) прийняла грошові кошти у розмірі 65 961,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна гривня 00 коп.), які зобов`язується повернути до 18.07.2025 (п. 3 Договору). Відповідно до пункту 5. Договору, в разі коли Позичальник не поверне позичені гроші у встановлений договором строк, Позикодавець вправі пред`явити цей договір до стягнення з урахуванням інфляції на момент стягнення в безспірному порядку. Однак, у встановлені між сторонами строки відповідачка [PERSON] свої зобов`язання не виконала та борг не повернула. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як слідує зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у Постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. Таким чином, розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, а отже розписка є не лише фактом укладення договору, а й фактом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику. В постанові Верховного Суду від 06 серпня 2020 року по справі №607/13993/17 вказано, що досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суди для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК України, повинні виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Встановивши, що правовідносини сторін випливають з договору позики, позичальник свої зобов`язання в повному обсязі не виконав, в зазначені строки гроші не повернув, суд дійшов висновку, що виникла заборгованість за договором позики, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що термін виконання зобов`язань за Договором настав 18.07.2025, відповідач повинен сплатити 3% річних за період з 18.07.2025 по 12.08.2025 року в розмірі 135,53 гривень. При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 20000 гривень.

Outcome: approved