Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Заявник звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова із заявою про усиновлення дітей заінтересовані особи: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначається, що заявник звертається до суду з метою усиновлення дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 20.07.2024 року, заявник перебуває у шлюбі з [PERSON] . У дружини заявника до шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, у подружжя народилась спільна дитини - [PERSON] , [INFO] . Проживаючи однією сім`єю понад рік, у заявника склалися теплі та доброзичливі стосунки з дітьми дружини від першого шлюбу, про яких заявник піклується, займається їхнім вихованням, утриманням, розвитком, відвідує батьківськи збори, лікарню, допомагає дружині виконувати рекомендації лікарів щодо лікування та профілактики захворювань, цікавиться захопленнями дітей. Водночас діти вважають заявника батьком, перебувають у такому віці, що розуміють і мають бажання документального оформлення відносин заявника та дітей із зазначенням у свідоцтвах про народження в графі батько відомостей про заявника. Біологічний батько дітей не цікавиться їхнім життям, не відвідує школи, не шукає зустрічей, не бере участі у їхньому вихованні, тому з урахуванням інтересів дітей, заявник просить суд: - оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Харків, громадянина України усиновлювачем [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису про народження № 286 від 27.07.2010 року, складеного Відділом РАЦС Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України, змінити усиновленій дитині - [PERSON] , [INFO] , прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Харків, громадянина України усиновлювачем [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису про народження № 359 від 17.09.2013 року, складеного Відділом РАЦС Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України, змінити усиновленій дитині - [PERSON] , [INFO] , прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 07.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою про усиновлення дітей. Справу призначено до закритого судового розгляду у складі судді та двох присяжних. Ухвалою суду від 02.10.2025 року, ураховуючи, те що суд не повинен при розгляді справ, включно зі справами про усиновлення, обмежуватися лише доводами заявника про його права, а й зобов`язаний перевірити можливий вплив реалізації такого права на його обов`язки, оскільки заявник є військовозобов`язаним, а рішення у справі може вплинути на права та обов`язки територіального центру комплектування та соціальної підтримки, визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та у зв`язку з тим, що місце реєстрації заявника значиться за адресою: [ADDRESS] , залучено до участі у справі як заінтересовану особу [INFO] . Представники заінтересованих осіб: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] , у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання. 30.10.2025 року за вх. № 48697 представник заінтересованої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, прохав ухвалити рішення на розсуд суду. 04.11.2025 року за вх. № 49487 представник заінтересованої особи [INFO] подав до суду пояснення, зі змісту яких вбачається, що заявник згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та наявними обліками [INFO] як військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку у цьому ТЦК та СП у картотеці вільних залишків; перебуваючи від 20.04.2022 року на обліку як внутрішньо переміщена особа заявник водночас не перебуває на військовому обліку за місцем фактичного проживання/перебування, чим не виконав та порушив вимоги пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ч. 3, ч. 10 ст. 1, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України»; згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів заявник перебуває у підкартотеці «користується правом на відстрочку», надана відстрочка до 02.02.2026 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так представник заінтересованої особи [INFO] просить розглянути справу без участі заінтересованої особи та ухвалити рішення суду за наявними у справі матеріалами. 19.11.2025 року за вх. № 52240 представник заінтересованої особи Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та просив при ухваленні рішення суду врахувати інтереси дітей. Заінтересована особа - біологічний батько дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог щодо усиновлення дітей не заперечує. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу - [PERSON] , оцінюючи належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 20.07.2024 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові СМУМЮ від 20.07.2024 року, актовий запис № 1528. На момент одруження у дружини заявника було двоє дітей від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області від 27.07.2010 року, актовий запис № 286; серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області від 17.09.2013 року, актовий запис № 359. Перебуваючи у шлюбі у подружжя народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові від 12.03.2025 року, актовий запис № 332. Діти проживають в сім`ї заявника за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди квартири № 2 від 19.09.2023 року та довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6333-5003641352 від 26.03.2025 року, № 6333-5003135689 від 26.02.2024 року, № 6333-5003135689 від 26.02.2024 року. Заявнику на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , житловою площею - 17,2 кв.м, загальною площею - 31,7 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шефель Д.С., та зареєстровано у реєстрі № 718 від 13.05.2024 року. Заявник зареєстрував дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/008306617 та № 2025/008231488 від 23.06.2025 року. Заявнику належить 1/2 частка у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , житловою площею - 27,9 кв.м, загальною площею - 45,5 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Полтєвою І.О., та зареєстровано у реєстрі № 316 від 11.04.2024 року. Біологічний батько дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] надав нотаріально засвідчену заяву у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шкіря Ю.В, зареєстровано в реєстрі № 942 від 03.06.2025 року про те, що він добровільно надає свого згоду на усиновлення заявником його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням їм прізвища та по батькові усиновлювача. Дружина заявника - [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шкіря Ю.В, зареєстровано в реєстрі № 940 від 03.06.2025 року про те, що вона надає свою згоду на усиновлення заявником її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням їм прізвища та по батькові усиновлювача. Заявник працює директором ТОВ «Мастерсіті-Проф», має стабільний, постійний дохід, на роботі зарекомендував себе, як цінний, відповідальний співробітник, що підтверджується характеристикою з роботи від 10.06.2025 року № 2 та довідкою про дохід від 02.06.2025 №1. Заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, психічно та фізично здоровий, не страждає спадковими хронічними захворюваннями, алкогольної і наркотичної залежності не має, на диспансерному обліку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності» від 24.06.2025 року, довідкою з КНП Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» від 09.06.2025 року № 1407, довідкою КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 10.06.2025 року № 376. Відповідно до довідки з КНП «Міського клінічного шкірно-венерологічного диспансеру № 5» від 10.06.2025 року заявник є здоровим, шкірних та венерологічних захворювань не має. Відповідно до довідки № 5067580 від 16.07.2024 року заявник антитіл до ВІЛ не виявлено, заявник не потребує подальшого обстеження. Відповідно до висновку з КНП «Міська поліклініка № 19» від 12.06.2025 року про стан здоров`я особи заявника встановлено, що стан здоров`я заявника без патології, здоровий, протипоказань для усиновлення не має. Згідно з висновком про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей № 08-15/2093/2-25 від 16.07.2025 року Виконавчого комітету Харківської міської ради виснувано, що усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільне та відповідає інтересам дітей. В обґрунтування висновку зазначається, що [PERSON] вважає [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , своїми дітьми і має бажання бути законним батьком дітей та у подальшому виховувати, забезпечувати та допомагати їм у житті; у [PERSON] створені житлово-побутові умови та є матеріальні можливості утримувати дітей, медичних протипоказань для усиновлення дітей не має, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Також, як встановлено судом із наданого копії електронного військово-облікового документу «Резерв+», номер в реєстрі Оберіг 130120221455472200015 заявник має відстрочку від мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до завершення мобілізації, порушень вимог законодавства, зокрема Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», із відповідної копії електронного військово-облікового документу «Резерв+» не вбачається. У судовому засіданні заявник просив суд задовольнити заявлені вимоги щодо усиновлення дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та оголосити його батьком вказаних дітей, внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, змінити прізвище та по батькові дітей. Заінтересована особа - [PERSON] , у судовому засіданні заявлені вимоги заявника підтримала у повному обсязі. У судовому засіданні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надали свою згоду на усиновлення та оголошення заявника їхнім батьком. Таким чином, суд, заслухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу - [PERSON] , дітей: [PERSON] та [PERSON] , оцінюючи, належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог про усиновлення дітей з таких підстав. Положеннями частини 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Крім того, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Водночас передбачені у статтях 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Згідно з положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Беручи до уваги частину 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до статті 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна; чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 313 ЦПК України при розгляді справ про усиновлення, суд зобов`язаний перевірити законність підстав останнього, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, ухвалюючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності до частини 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5. Відповідно до пункту 1.1. цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За вимогами статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відсутність порушень військового обліку та законодавства про мобілізацію, відсутність притягнення заявника до відповідальності, передбаченої законом за такі правопорушення, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дітей провадиться у їхніх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дітей. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дітей, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дітей, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Суд, враховуючи обставини справи, а саме, що зміна прізвища та по батькові, а також зміни записів про батька та матір дітей відповідає інтересам усиновлюваних дітей, вважає можливим задовольнити заяву й у частині таких змін. Згідно ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного і

Outcome: approved