Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі також позивач, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач, клієнт, споживач, [PERSON] ). Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 березня 2022 року відповідач [PERSON] встановив мобільний додаток "monobank" сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. «Monobank» - це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів, відповідач підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг, шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Означена анкета заява, умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблиця обчислення вартості кредиту і паспорт споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, та тарифи, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг (надалі також договір, кредитний договір). На підставі укладеного договору, відповідач за посиланням отримав кредит у розмірі 15000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта (з відповідними реквізитами). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Банк 27.01.2024 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 договору кредит 26.02.2024 став у формі «на вимогу». На підставі вищезазначеного загальний залишок заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за договором станом на 09.07.2025 становить 14985,00 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з цим позовом. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 3028,00 грн. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти позову не подав, у судові засідання не з`явився. Жодних клопотань та/або заяв від відповідача не надходило. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 15 вересня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», за підписом представника позивача Мєшніка Костянтина Ігоровича (а.с. 2-6). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 19.09.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 17.10.2025 (а.с. 51-52). До позовної заяви, поданої через систему «Електронний суд», додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує (а.с. 7). З огляду на зазначене клопотання, в судові засідання 17.10.2025, 17.11.2025, 17.12.2025 представник позивача не з`явився. Про дати, час і місце судового розгляду позивач повідомлявся належним чином. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. До суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу із вкладенням судових повісток із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою», проставленими 11.10.2025 (а.с. 61-62) та 27.11.2025, що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку із неявкою відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.12.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.03.2022 (а.с. 19-21). Відповідно до зазначеної анкети-заяви, підписуючи цей документ власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному застосунку monobank, [PERSON] : 1) просить відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на його ім`я № [NUMBER] ; 2) просить встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом; 3) підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана ним інформація є правдивою; 4) засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій; 5) погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківський послуг «Monobank» (а.с. 22-23), з підписанням якого в Мобільному застосунку договір набуває чинності. Суд зазначає, що в означеній анкеті-заяві відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування. На підтвердження факту укладення договору про надання банківських послуг «Monobank», позивачем долучено до матеріалів справи умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, тарифи за карткою monobank (Чорна картка monobank) (а.с. 26-34). Означені документи не підписані відповідачем. Разом з тим, згідно із Умовами та правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (розділ ІІ «Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток»), ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених у цьому Договорі (п. 5.1). Форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги (п. 5.5). Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активізації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру банку (п. 5.7). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця (п. 5.9). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу, згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п. 5.11). У разі виникнення прострочення зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної у тарифах (п. 5.15). У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних (п. 5.16). Також в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту Чорної картки мonobank, підписаний електронним підписом відповідача (а.с. 35-37), за умовами якого споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його в електронному вигляді до підписання договору. Відповідно до паспорту споживчого кредиту пільгова процентна ставка: 0,00001 % річних, базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37,2% річних (п. 4 паспорту споживчого кредиту). Також в матеріалах справи міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 37(зворот). Відповідно до довідки банку про наявність рахунку від 11.07.2025 (а.с. 24) відповідачу відкритий рахунок № [NUMBER] , платіжна карта [NUMBER] . Згідно із довідкою банку від 11.07.2025 (а.с. 25) розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.03.2022 за картою [NUMBER] становить 15000,00 грн (встановлений 20.05.2023). З наданої позивачем виписки про рух коштів по рахунку клієнта [PERSON] за період з 02.03.2022 по 11.07.2025 вбачається, що відповідачу 20.05.2023 встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000,00 грн; [PERSON] користувався коштами в межах кредитного ліміту, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення рахунку, щодо якого йому була видана кредитна картка (а.с. 15-18). На підтвердження наявності у відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.03.2022 позивачем долучений розрахунок заборгованості (а.с. 11-13), яка станом на 09.07.2025 становить 14985,00 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору про надання банківських послуг «Monobank» від 01.03.2022, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Постановою Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019 затверджено Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин (надалі також Положення). Відповідно до п.п. 5 п. 3 Положення цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. Цифровий власноручний підпис зберігається як реквізит електронного документа, що підписується, та нерозривно з ним поєднується (п. 6, 15 Положення). Згідно із п. 7, 8 Положення використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Банк самостійно визначає технологію створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, та забезпечує дотримання вимог цього Банк зобов`язаний надіслати клієнту примірник підписаного в електронній формі документа, що дає змогу встановити дату і час його підписання та дату відправлення на адресу електронної пошти, зазначеної клієнтом, або надати документ в інший спосіб, узгоджений з клієнтом. На вимогу клієнта уповноважений працівник банку зобов`язаний надати засвідчену копію підписаного сторонами документа в паперовій формі (п. 12 Положення). Постановою Правління Національного банку України № 78 від 14.08.2017 затверджено Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин (надалі також Положення), яке було розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» і визначало організаційно-методологічні умови застосування електронного підпису (ЕП) та електронної печатки під час створення, оброблення та зберігання електронних документів банками України, філіями іноземних банків, платіжними організаціями платіжних систем, учасниками платіжних систем, операторами послуг платіжної інфраструктури, клієнтами установ, контрагентами та комерційними агентами банків. Відповідно до п. 8 Положення підписувач, який створює електронний документ з ЕП, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа (або його заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо застосовував свій ЕП у контексті, передбаченому документом (підписав, затвердив, погодив, завізував, засвідчив, ознайомився). За п. 9 Положення ЕП створюються у послідовності, визначеній застосованою технологією оброблення інформації, якщо електронний документ підписується двома або більше посадовими особами суб`єкта електронної взаємодії чи представниками двох або більше суб`єктів електронної взаємодії. Технологія оброблення інформації розробляється з урахуванням законодавства України. Створення електронного документа завершується створенням останнього ЕП відповідно до технології створення такого електронного документа. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Норми процесуального права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Як слідує із статей 280, 281 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. Зміст спірних правовідносин полягає у виконанні/невиконанні сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором. Предметом позову є стягнення заборгованості клієнта (відповідача) внаслідок неповернення суми кредиту та несплати процентів річних. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.03.2022. Означена анкета заява, умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблиця обчислення вартості кредиту і паспорт споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифи, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Суд дійшов висновку, що означений договір був укладений в електронній формі, при його укладенні сторонами було погоджено усі істотні умови для цього різновиду договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є відповідна платіжна карта. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановив на рахунку [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн та надав можливість користування ним, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 02.03.2022 по 11.07.2025. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] користувався коштами в межах кредитного ліміту, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення рахунку, щодо якого йому була видана кредитна картка. Відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до умов кредитного договору (паспорту споживчого кредиту), в розмірі 37,2% річних. За розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09.07.2025 заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.03.2022 становить 14985,00 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Відтак, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується користування відповідачем кредитними коштами в межах кредитного ліміту та наявність заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту. Отже, суд доходить до переконання, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відтак, за наслідками не виконання відповідачем умов кредитного договору станом на дату розгляду цієї справи заборгованість [PERSON] за договором про надання банківських послуг від 01.03.2022 становить 14985,00 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду та на підставі ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а також зважаючи на приписи ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджені докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею. За результатами, суд, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг від 01.03.2022 у розмірі 14985,00 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СF_118282 від 03.09.2025 (а.с. 1). Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 грн. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved