Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені. Позов мотивований тим, що 23.08.2024 року [PERSON] та [PERSON] підписали Договір оренди транспортного засобу з правом викупу, відповідно до якого [PERSON] , взяв на себе зобов`язання користуватися та вчасно вносити плату за викуп автомобіля для подальшого його переоформлення. Позивач зазначає, що відповідно до п.1.1. Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування (легковий) автомобіль, визначений у цьому Договорі, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль і зобов`язується сплачувати Орендодавцю плату визначену в Договорі. Пунктом 1.2.1. визначено, що Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю, а Орендар прийняв у строкове платне користування від Орендодавця автомобіль марки FIAT TIPO, тип транспортного засобу ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п.1.2.2. Сторони погодили, що вартість автомобіля: становить 9 200 доларів США, є остаточною та не може змінюватись на час дії Договору. П. 5.3 Сторони погодили, що в разі дострокового розірвання договору Орендарем, з власних причин, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 50 000 грн. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором у зв`язку з чим відповідно до п.5.3 Сторони погодили, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 50 000 грн. Оскільки відповідачем 07.08.2025 року повернуто автомобіль та повідомлено про одностороннє розірвання договору, відповідач має сплатити пеню в розмірі 50 000,00 грн. В добровільному порядку відповідач кошти не сплачує, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 04.09.2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Орловська В. А. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не зміг словесно надати пояснення суду, оскільки отримав бойове поранення (контузію), а тому не розмовляє. З огляду на викладене у судовому засіданні було оголошено пояснення відповідача за допомогою судового розпорядника Шутяка Р. С., який зачитував пояснення відповідача з телефону, на якому останній писав особисто. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані доказир в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст. ст.\~76, 80 ЦПК України,\~позивач є\~власником транспортного\~засобуFIAT TIPO, тип транспортного засобу ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13-14). 23.08.2024\~р.\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір оренди\~автомобіля з\~правом викупу,\~на підставі\~якого відповідачу\~було передано\~у платне\~користування легковий\~транспортний засіб FIAT TIPO, тип транспортного засобу ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ., що належить позивачу на праві власності згідно технічного паспорту серії [NUMBER] , що засвідчується актом приймання -передачі від 23.08.2024 р., що є невід`ємною частиною договору (а.с. 17), що посвідчується розпискою від 23.08.2024 року (а.с.18). Договір укладений в простій письмовій формі. Укладаючи договір, його учасники погодили (п. 2.1.), що предмет оренди передавався відповідачу для особистих потреб; строк оренди становить 1,6 роки з 23.08.2024 та діє до закінчення остаточних розрахунків між сторонами (п. 4.1. договору). Відповідно до п. 1.2.2. договору вартість автомобіля становить 9\~200 доларів США, є остаточною та не може змінюватися на час дії Договору. Учасники договору погодили, що відповідно до п.5.1. договору розмір орендної плати становить: 500 доларів США авансовий внесок та 300 доларів США за перші три тижні викупу, який вносить 23.08.2024 роки однією сумою, в день вступу дії договору, починаючи з 23.08.2024 року орендна плата становить 100 доларів США в тиждень, в подальшому дана сума вноситься кожної п`ятниці на протязі 84 тижнів до двадцятої години дня, орендар вносить на рахунок орендодавця орендну плату в розмірі 100 доларів США кожен тиждень (дані кошти можуть вноситись на рахунок Орендодавця в національній валюті України по курсу Пат КБ «Приватбанк» на день здійснення проплати), до повного погашення. Сторони погодили, що в разі дострокового розірвання договору Орендарем, з власних причин, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 50 000 грн., п.5.3. договору. Транспортний засіб було повернуто позивачу 07.08.2025 р. В п.5.2. договору зазначено, що в разі неналежного виконання Орендарем своїх зобовязань стосовно виплат сум зазначених в п.5.1., що призвели до розірвання договору та повернення автомобіля Орендодавцю, Орендар сплачує Орендавцю пеню в розмірі 500 доларів США. Правовідносини між учасниками справи виникли з відповідальності за порушення зобов`язання, яке виникло на підставі договору. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до вимогстатті 759 ЦК України, яка є нормою, що регулює загальні положення про найм, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ (ч. 1\~ст. 760 ЦК України). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом(ч. 3\~ст. 760 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Відповідно до ч. 1\~ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Згідно зі\~ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Як встановлено судом, між сторонами у даній справі було укладено договір в простій письмовій формі. За змістом статей\~610,\~611,\~612 ЦК України\~невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами\~статті 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої\~статті 611 ЦК України). Законодавець у частині першій\~статті 614 ЦК України\~визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2\~ст. 614 ЦК України). Відповідач не довів відсутність вини у порушенні зобов`язання. Разом з тим, договір\~оренди автомобіля є нікчемним, оскільки\~його учасниками не дотримано обов`язкового нотаріального посвідчення договору, тобто зазначений договір, про стягнення за яким просить позивач, є юридично нікчемним в цілому в силу порушення імперативних вимог\~ЦК України\~щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення; він не створює будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Положеннями частини другої\~статті 215 ЦК України\~встановлено виняток із загального правила\~статті 11 ЦПК України 2004 року\~щодо розгляду справ судом в межах заявлених особами вимог. Визнання зазначеного договору судом недійсним відповідно до наведеного правила не вимагається у зв`язку з встановленням його нікчемності безпосередньо законом, отже, підстави для задоволення позову відсутні. У ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК Українизазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019р. по справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18). Таким чином, у разі помилкового посилання позивача не на ту норму закону суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не ґрунтується на вимогах закону, оскільки між сторонами не виникли договірні правовідносини, за невиконання яких позивач просить стягнути пеню, а відтак заявлені вимоги не підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позовні вимоги не підлягають до задоволення, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Outcome: dismissed