Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до Березанської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер громадянин України [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видане Деснянським ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.03.2025 року та зроблено актовий запис №343 від 18.03.2025 р. Після смерті [PERSON] , його син [PERSON] (далі Позивач) подавав заяву про прийняття спадщини свого батька Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. від 27.03.2025 року. На підставі вищезазначеної заяви Позивача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. відкрила спадкову справу №2/2025, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №80623921 від 27.03.2025р. Як зазначає позивач, після смерті батька залишилась спадкова маса (майно), зокрема корпоративні права у Приватному підприємстві «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111), які Позивач не може успадкувати з наступних підстав. 15.08.2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих. №64/02-31 від 15.08.2025 р.), в якій зазначено, що: «02 червня 2005 року [PERSON] було створено ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111), дата запису: 02.06.2005, номер запису: 13521200000000215. Підприємство було створене без формування статутного капіталу (фонду). Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПП «АНОД» зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Єдиним засновником/власником є - фізична особа [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] . Розмір внеску - до статутного фонду 0.00 грн, отже статутний фонд (капітал) у Приватному підприємстві «АНОД» не сформовано. Згідно Листа Міністерства юстиції України від 12.08.2008.N31-32-1736 та аналізу положень чинного законодавства вбачається, що доцільність формування статутного фонду/капіталу приватного підприємства вирішується засновником підприємства. У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати у суді. Оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що підтверджують права спадкодавця на внесене ним майно до статутного фонду/капіталу приватного підприємства, статутний фонд/капітал у ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АНОД» не сформовано, та становить 0.00 (нуль) гривень 00 копійок, отже відсутні підстави для видачі Вам свідоцтва про право на спадщину за законом.». Цією ж Постановою, нотаріус відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника/власника на Приватне підприємство «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111). В позовній заяві зазначено, що позивач згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, являється керівником (директором) цього підприємства від 18.08.2025 року. Таким чином, він як єдиний спадкоємець на майно після померлого [PERSON] ( [INFO] ), який прийняв спадщину, має законне право на визнання за ним майнових прав засновника/власника ПП «АНОД» в порядку спадкування за законом. Враховуючи, що статутний фонд ПП «АНОД» за життя засновником [PERSON] сформовано не було, внаслідок чого він, як спадкоємець, позбавлений можливості в досудовому порядку оформити спадкові права на спадщину, до складу якої входять корпоративні права на вказане підприємство, в даному випадку наявні передбачені законодавством підстави для звернення до суду для захисту його спадкових прав. Відтак позивач просить суд визнати за [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) майнове право засновника/власника Приватного підприємства «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111, місцезнаходження юридичної особи: 07541, Київська обл., м. Березань, вул. Недрянська, буд. 25) у розмірі 100% в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] . Судові витрати з розгляду даної справи покласти на Позивача. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.08.2025 позовну заяву [PERSON] до Березанської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган Оксана Валеріївна, про визнання права власності на спадкове майно залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 04.09.2025 ухвалою Березанського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Березанської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган Оксана Валеріївна, про визнання права власності на спадкове майно. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 04.12.2025 просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також додав, що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] немає. Представник позивача адвокат Безштанько С.М. 04.12.2025 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач - Березанська міська рада Київської області належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не правила свого представника. Разом з тим, 16.09.2025 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшло клопотання за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів І. Мосінзової про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Березанської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., про визнання права власності на спадкове майно, без участі представника Березанської міської ради (а.с. 67). Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явилася. Водночас в листі, надісланому до суду засобами поштового зв`язку, за вих. № 79/01-16 від 14.10.2025, зареєстровано судом за вх. № 4532 від 21.10.2025, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. просила суд розглядати дану справу без її участі, вказала, що позовні вимоги по даній справі підтримує (а.с. 81). Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач Березанська міська рада Київської області не скористалася своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 18.03.2025 року складено відповідний актовий запис № 343, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 18.03.2025 Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 87). Як вбачається з копії заповіту, 02 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частках кожному. Текст заповіту заповідачем прочитано вголос, відповідає його волі та власноручно підписано. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 986 (а.с. 90). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80623921 від 27.03.205 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 73860764, номер у нотаріуса: 2/2025, спадкодавець: [PERSON] (а.с. 89). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 21.05.2021 р. Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ, [PERSON] народився [INFO] , про що 17.11.1971 було зроблено відповідний актовий запис за № 1477. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 10). 27.03.2025 [PERSON] було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., в якій зазначено, що він, [PERSON] , відмовляється від прийняття спадщини за заповітом на користь іншого спадкоємця за заповітом (а.с. 83). 27.03.2025 [PERSON] було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., в якій зазначено, що він, [PERSON] , відмовляється від прийняття спадщини за заповітом та спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, [PERSON] , приймає за законом (а.с. 98). 15.08.2025 [PERSON] було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галаган О.В., в якій зазначено, що на день смерті його батька, [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається з: майнових прав засновника/власника на приватне підприємство «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111); автомобіля марки Volkswagen, модель Jetta, тип легковий загальний універсал, чорного кольору, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрованого ТСЦ 3241 23 червня 2021 року; автомобіля марки Renault, модель Duster, тип універсал-б, легковий, сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрованого ВРЕР-1 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 11 грудня 2010 року. Вищезазначену спадщину [PERSON] прийняв та просить видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 101). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. № 36 від 15.08.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дій відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника/власника на приватне підприємство «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111). Постанову мотивовано тим, що згідно документів, що містяться в матеріалах спадкової справи, встановлено наступне: 02 червня 2005 року [PERSON] було створено приватне підприємство «АНОД» (ідентифікаційний код 13703111). Дата запису: 02.06.2005, номер запису: 13521200000000215. Підприємство було створене без формування статутного капіталу (фонду). Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПП «АНОД» зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , єдиним засновником/власником є - фізична особа [PERSON] , адреса засновника: [ADDRESS] . Розмір внеску - до статутного фонду 0.00 грн., отже Статутний фонд (капітал) у Приватному підприємстві «АНОД» не сформовано. Згідно Листа Міністерства юстиції України від 12.08.2008 №31-32-1736 та аналізу положень чинного законодавства вбачається, що доцільність формування статутного фонду/капіталу приватного підприємства вирішується засновником підприємства. У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати у суді. В постанові приватного нотаріуса Галаган О.В. також зазначено, що оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що підтверджують права спадкодавця на внесене ним майно до статутного фонду/капіталу приватного підприємства, статутний фонд/капітал у приватному підприємстві «АНОД» не сформовано, та становить 0.00 (нуль) гривень 00 копійок, отже відсутні підстави для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 115). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи приватне підприємство «АНОД», ідентифікаційний код юридичної особи: 13703111, було зареєстровано 26.07.1991 р. (а.с. 105). Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що приватне підприємство «АНОД» зареєстровано за адресою: Україна, 07541, Київська обл., місто Березань, вул. Недрянська, будинок 25. Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи: керівник: Сокур Едуард Петрович, представник: Сокур Петро Миколайович. Перелік засновників (учасників) юридичної особи: Сокур Петро Миколайович, адреса: [ADDRESS] . Розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) (грн.) : 0,00 (а.с. 18-20; 112-114). Виходячи з наведених документів, приватне підприємство «АНОД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 13703111) є діючим підприємством, що зареєстроване у відповідності з вимогами чинного законодавства. З огляду на вищезазначене вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , одноособово заснував приватне підприємство «АНОД», розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) (грн.) якого становить - 0,00 грн. (тобто, не сформований). Згідно ст. 23 ЦК Української РСР (що діяв на момент створення підприємства) юридичними особами визнаються організації, які мають відокремлене майно, можуть від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачами і відповідачами в суді, арбітражі або в третейському суді. Статтею 25 ЦК Української РСР визначено, що юридична особа діє на підставі статуту (положення). Юридична особа має цивільну правоздатність відповідно до встановлених цілей її діяльності. Правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду,з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації (ст. 26 ЦК Української РСР). Подібні норми містяться в чинному Цивільному кодексі України. Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом. Ч. 1 ст. 89 ЦК України передбачено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Статтею 63 ГК України, яка діяла на час виникнення правовідносин, передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти, зокрема, такий вид підприємства, як приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). Згідно ч. 1 ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №31-32-1736 від 12.08.2008 року, згідно чинного законодавства майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність. У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати у суді. Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Ч. 1 ст. 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відтак нормами законодавства не передбачено обов`язковості формування статутного капіталу в приватному підприємстві. Доцільність формування статутного капіталу приватного підприємства вирішується виключно засновником такого підприємства. Засновник, зареєструвавши приватне підприємство у встановленому законом порядку та закріпивши таким чином майно за приватним підприємством (на праві власності), набув майнові права на нього і відповідно спадкоємець вправі їх спадкувати. Відповідно до вищезгаданого листа Міністерства юстиції України від 12.08.2008 року №31-32-1736 майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуються права та обов`язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 та частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, відповідно до матеріалів справи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галаган О.В. після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за номером 02/2025 від 27.03.2025 р. Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом та у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці не претендують на дане спадкове майно. З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що доцільність формування статутного фонду приватного підприємства вирішується засновником підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування слід вирішувати в суді. Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому слід визнати за [PERSON] майнове право засновника/власника Приватного підприємства «АНОД» (код ЄДРПОУ: 13703111) в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved