Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Дем`ян\~Юрій Дмитрович, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 14 жовтня 2016 року між [PERSON] , та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, актовий запис 04. На момент подання позову дітей у сторін нема. Стверджується, що на початку між сторонами відносини будувались на взаєморозумінні, спільних планах та підтримці одне одного. Однак, з часом емоційний зв`язок почав слабшати і останній рік став вирішальним у розумінні того, що цей шлюб вичерпав себе. Протягом останнього року стосунки поступово, але невідворотно погіршувались. Щоразу складніше було знайти спільну мову, спільні теми для розмов, домовитись навіть у найпростіших побутових питаннях. Дрібні непорозуміння перетворювалися на затяжні конфлікти, які не мали вирішення. Спільні плани втратили сенс, а повага та підтримка, які мали б бути основою шлюбу, зникли. Відповідач дедалі частіше відсторонювався від сімейних справ, ухилявся від будь-яких обговорень, що стосувалися подружнього життя, виявляв байдужість до спільного побуту. Сторони стали житии як двоє сторонніх людей під одним дахом, а відчуття партнерства та єдності, які мають бути в сім`ї, остаточно зникли. Зазначає, що на сьогодні сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують жодних відносин, окрім формальних питань, пов`язаних з дитиною. Примирення між ними неможливе. Спору щодо поділу майна нема. Посилаючись на ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України, позивачка просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. У судове засідання 17 грудня 2025 року учасники судового розгляду не з`явилися. Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Дем`ян Ю.Д. в судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» 5 грудня 2025 року від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача за наявними матеріалами у справі. 16.12.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача подав клопотання про усунення описки в позовній заяві, а саме: визнати фрагмент позовної заяви, у якому згадується про «формальні питання, пов`язанні з нашою дитиною» містять технічну описку, не підтверджує наявність в сторін спільної неповнолітньої дитини та не створює для [PERSON] будь-яких прав чи обов`язків щодо дитини [PERSON] . Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача [PERSON] , що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 жовтня 2016 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14 жовтня 2016 року у виконавчому комітеті Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було складено відповідний актовий запис №04. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що позивачка є матір"ю [PERSON] , [INFO] , батьком значиться [PERSON] . Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивачки, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо припинення шлюбних відносин, припинення ведення спільного господарства та спільного проживання, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. Враховуючи, що позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за можливе у відповідності до вимог статті 113 СК України після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON] . При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивачка в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1 ст.141\~ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції №6202-4141-6115-6125 від 31 жовтня 2025 року.

Outcome: approved