Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Сімутіної А.А. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 16694,00 грн. заборгованості за договором позики, а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 11.10.2024 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір Позики № 73419388, відповідно до якого Товариство зобов`язувалося передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №44 від 21.02.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16694 грн., з яких: - 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2570.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 4374.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою; - 0 грн. - сума заборгованості за пенею; - 750 грн. - комісія за надання Позики. Всупереч умовам договору позики № 73419388 від 11.10.2024 р. свої зобов`язання [PERSON] не виконав. Зважаючи на згадане вище, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 16694,00 грн, що складаються із 9000 грн. за основною сумою боргу, 2570,00 грн. заборгованості за відсотками, 4374,00 грн. заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою, 750 грн. - комісія за надання Позики. Також представник позивача просила стягнути з відповідача суму судового збору 3028,00 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1514,00 гривень. Ухвалою суду від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, при цьому в позовній заяві просив проводити розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву не подав, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Також, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем було отримано судову повістку про виклик до суду. За таких обставин суд, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача, відсутність відзиву від відповідача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо заборгованості за договором позики. Судом встановлено, що 11.10.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №73419388. Згідно з п.1 зазначеного Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 Договору передбачено, що сума позики 5000,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка (фіксована) в день 0,500%, комісія за надання Позики від суми наданої позики 15,00% (що у грошовому виразі складає 750,00 грн), процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% в день. Дата повернення позики (останній день) 09.11.2024 р. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%. Орієнтовна загальна вартість позики 6500,00 грн. Відповідно до п. 5.3 Договору до укладання (підписання) Договору, Позичальнику надається можливість вивчити умови Договору, включаючи усі його суттєві умови (у тому числі ті, які встановлюють детальний розпис загальної вартості Кредиту) шляхом ознайомлення з умовами Оферти, Паспортом споживчого кредиту, інформацією на Сайті тощо. Пунктом 11.1.10. Договору передбачено, що позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором. Відповідно до п. 5.6. цей договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Договір підписаний шляхом накладання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором 34086, надісланим на номер телефону [NUMBER] , належний відповідачу. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору позики в частині повернення основної суми боргу та сплати відсотків, утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача складає 16694,00 грн, з них: основна сума боргу 9000,00 грн, відсотки 2570,00 грн, проценти за понадстрокове користування позикою 4374,00 грн, комісія за надання позики 750,00 грн. Факт належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за Договором позики щодо надання [PERSON] коштів доведено з огляду на наступне. Згідно з абз.11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно з п.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. На виконання вищевказаних норм закону та в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, а саме: Договір про надання коштів у кредит №73419388 від 11.10.2024р., який містить підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом. Водночас, суд звертає увагу, що аналізуючи обсяг позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за вказаним договором в повному обсязі, суд вказує на наступне. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №73419388 в сукупному розмірі 16694,00 грн, з них: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2570,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4374,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою, 750,00 грн - комісія за надання Позики. Зазначений розмір заборгованості відповідача за договором позики №73419388 наведено у Реєстрі боржників №44, що є додатком до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 р., укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та у Розрахунку заборгованості за Договором позики №73419388 за період з 21.02.2025 по 31.07.2025. Разом з тим, суд звертає увагу на наявність розбіжності між сумою позики і сумою процентів за користування кредитом, наведеними у самому Договорі позики №73419388 від 11.10.2024р., засвідчена копія якого додана до позовної заяви, та сумою позики і сумою процентів за користування кредитом, наведених у Реєстрі боржників № 44 до Договору факторингу №14/06/21 і у Розрахунку заборгованості за Договором позики. Пунктом 6 договору позики №73419388 передбачено, що Позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора. Доказів укладення такої додаткової угоди, чи укладення іншого договору позики або кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором або позивачем, суду надано не було. Окрім того, обґрунтовуючи свої вимоги у позовній заяві, позивач не вказує на факт існування будь-яких договорів, укладених між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», окрім договору позики №73419388, як і не зазначає про існування будь-яких додаткових угод до згаданого договору позики. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з п.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В частині другій цієї ж статті зазначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Правова позиція Верховного Суду, викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, полягає в наступному: "Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З урахуванням того, що на вимогу суду банк не надав оригіналів кредитних договорів за 2006, 2009 роки, оригіналу Генеральної угоди від 9 серпня 2012 року, виписки з особового рахунку відповідача; заперечень законного представника відповідача щодо підписання Генеральної угоди відповідачем та не здійснення позичальником платежів за договором, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку." Також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц було вкотре наголошено, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Враховуючи усе наведене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість розміру заборгованості за договором позики №73419388, який позивач просить стягнути з відповідача у позовній заяві. Разом з тим, факт укладення Договору позики №73419388 є неспростовним, з огляду на докази, наявні у матеріалах справи, а тому заборгованість відповідача за основною сумою боргу у розмірі 5000,00 грн., за процентами за користування кредитом у розмірі 750,00 грн та комісією за надання кредиту у розмірі 750,00 грн (всього 6500,00 грн) по вказаному вище договору є доведеною. Щодо переходу права вимоги до позивача. 14.06.2021 р. між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЕАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 14/06/21, яким Клієнт передає Фактору за плату належні йому права вимоги, а Фактор приймає належні Клієнту права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до умов договору фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Крім того, між фактором та клієнтом укладено Додаткову угоду № 2 від 28.07.2021 р. до договору факторингу та додаткові угоди №7 від 13.06.2022 р., № 48 від 21.02.2025 р. 21.02.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 44 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. Згідно з витягом з реєстру боржників №44, загальна заборгованість [PERSON] за договором позики №73419388 становить 16694,00 грн, з них: основна сума боргу 9000,00 грн, відсотки 2570,00 грн, проценти за понадстрокове користування позикою 4347,00 грн, комісія за надання позики 750,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781ЦК України). Договір факторингу №14/06/21 укладений відповідно до вимог закону, містить всі істотні умови, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини. Враховуючи умови п. 1.2 Договору факторингу, яким передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача по договору позики № 73419388. Позивачем доведено перехід права вимоги до [PERSON] за договором позики №73419388 від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 73419388 від 11.10.2024 року, яка становить 6500,00 грн, з них: сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 750,00 грн, комісія за надання позики - 750,00 грн. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю належних та достатніх доказів для їхнього задоволення. Щодо зазначених у позові очікуваних позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, у розмірі 1514,00 грн., суд зазначає, що факт понесення таких витрат позивачем не підтверджується матеріалами справи, відтак підстави для стягнення таких витрат відсутні. Щодо стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору слід зауважити, що відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1178 грн. 99 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (6500,00 * 3028 / 16694).

Outcome: approved