Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі за текстом ПрАТ «СК УНІКА»), звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.10.2024 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №224253249. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 17.06.2025 року року в м. Одеса сталося ДТП за участю автомобіля Мерседес (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2025(справа №522/14472/25), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Крім того, даною постановою було встановлено, що Відповідач, будучи причетним до вищевказаної ДТП, залишив місце пригоди чим порушив п. 2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі звернення потерпілої особи, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт/наказ та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 16 266,00 грн., які були сплачені потерпілій особі (ПІ №047288 від 30.06.2025). В зв`язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на їхню користь суму матеріальної шкоди в розмірі 16 266,00 грн., а також судові витрати. Згідно правил ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.\~274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 31.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 24 листопада 2025 року на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали суду від 31.10.2025 року та доданими до нього матеріалами. Підставою повернення конверту зазначено «адресат відсутній». Відзив на позов у визначений в ухвалі суду від 31.10.2025 року строк, відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 22.10.2024 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №224253249. 17.06.2025 року в м. Одеса сталося ДТП за участю автомобіля Мерседес (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2025(справа №522/14472/25), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Крім того, даною постановою було встановлено, що Відповідач, будучи причетним до вищевказаної ДТП, залишив місце пригоди чим порушив п. 2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.06.2025 р., додатковому доказуванню не підлягає. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. На підставі звернення потерпілої особи, полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт/наказ та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 16 266,00 грн. (Шістнадцять тисяч двісті шістдесят шість гривень 00 коп.), які були сплачені потерпілій особі (ПІ №047288 від 30.06.2025). Таким чином, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до ПрАТ «СК «Уніка» (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку регресу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до п. 1, ч. 1 ст. 176 ЦПК України\~у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 16 266,00 гривень, який задоволено на 100%, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року, відповідно до якого, ФОП [PERSON] з метою виконання умов договору, має право залучати для виконання покладених на нього обов?язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору. 02.11.2023 року між ФОП [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов?язується за дорученням ФОП [PERSON] надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 року та Додатком № 1 до нього. Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку № 1 (фіксований) позивачем (через повірену особу ФОП [PERSON] ) понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 5000,00 грн. Тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved