Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» Хомляк О.Р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем укладено договір про надання грошових коштів у позику № 2264881123. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Строк дії договору 10 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка 1,99% на день, (726,35% річних), процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день, (1091,35% річних) фіксована, дата повернення позики 07.12.2023. Вказує, що позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8200,00 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 77831 грн 12 коп. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 77831 грн 12 коп. та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 27.11.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 2264881123, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі: 8200,00 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 договору, його додатків. Мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Процентна ставка фіксована. Строк позики (строк дії Договору) становить 10 днів. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») - 0,99% на день (361,35 річних). Процентна ставка Позаакційна (базова) - 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована (п.1.1.2-п.1.1.5). Пунктом 1.2 Договору визначено, що строк Позики (строк дії Договору) становить 10 днів. Згідно з п.1.3 Договору Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії Договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 27.11.2023. Дата повернення позики 07.12.2023 (а.с. 08-18). ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти на умовах, передбачених договором. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 05.09.2024 про здійснення успішного переказу 27.11.2023 грошових коштів в сумі 8200,00 грн, на картковий № [NUMBER] , код транзакції 1330951995 (а.с. 19). Позивачем у позовній заяві вказано, що у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором утворилась заборгованість в сумі 77831 грн 12 коп., яка складається із 8200,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 69631 грн 12 коп. заборгованість за процентами (8200 х 2,99% х 284), однак самого розрахунку заборгованості до позовної заяви не додано. Крім того, позивачем не надано виписки по особовому рахунку відповідача чи довідки про рух грошових коштів на рахунку позичальника. Відповідно до ч.1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст.3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідност.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно дост.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 27.11.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем Договору надання грошових коштів у позику № 2264881123 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, аст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у позику за вказаним договором грошової суми у розмірі 10 000,00 грн. матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредиту 10 000,00 грн. є обґрунтованою. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику від 27.11.2023 року: строк позики (строк дії договору) становить 10 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 27.11.2023 року, дата повернення позики 07.12.2023 року. За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 07.12.2023 року, однак ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 05.09.2024 року. Оскільки Договором визначений строк його дії, який становить 10 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «Іннова Фінанс» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Водночас, дказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Вказана правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18, від 26.05.2021 року у справі №204/2972/20. Розрахунок заборгованості, викладений представником позивача у змісті позовної заяви, не є первинним обліковим бухгалтерським документом, його зміст не відповідає Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як наслідок, не може бути доказом наявності заборгованості, яку просить стягнути позивач. Крім того, позивачем не надано виписки по особовому рахунку відповідача чи довідки про рух грошових коштів на рахунку позичальника, які є первинними документами та належним підтвердженням наявності та розміру заборгованості. Таким чином, матеріали справи не містять доказів про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», а наданий за змістом позовної заяви ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, чи вносилися відповідачем грошові кошти на погашення заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial