Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

03 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 19160 грн, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на сплату судового збору (вхідний №44121/25, а.с.1-4). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 13 січня 2023 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір №104106652 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Повернення кредиту, сплати комісії і процентів відповідачем не було виконане згідно графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №104106652 від 13.01.2023). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі, що визначена умовами Кредитного договору. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору №104106652 від 13.01.2023, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. Пунктом 7.1. Кредитного договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, позивач робить висновок, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обгрунтовує це тим, що 27.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т. Відповідно до умов означеного договору відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 104106652 від 13.01.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. У зв`язку з цим, позивач звертає увагу суду на те, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 104106652 від 13.01.2023 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023, відповідно до якого сума заборгованості відповідача становить 19160 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 14210 грн; прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22835570/651 від 16.10.2025, однак відповідачем пропозиції позивача залишені без задоволення. З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 104106652 від 13.01.2023 в сумі 19160 грн, витрати на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 00 хв 15 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.45-46). Представник позивача адвокат Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Усенка М.І. в підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 24.11.2025 (а.с.50 зворот, 51 зворот). Водночас представник позивача адвокат Усенко М.І., 12.12.2025 засобами електронного зв`язку, подав заяву, в якій виявив волю на розгляд справи за відсутності представника позивача, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення (вхідний №50612/25, а.с.54-55). Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 грудня 2025 року о 11 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав та відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 15 грудня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 13.01.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №104106652 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір). Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язів найманого працівника. Типом кредиту є кредит. У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума кредиту становила 5000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.01.2023 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.01.2023; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.04.2023; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 28.01.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.04.2023. Крім того з п.1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 950 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Також зі змісту п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору суд встановив, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1500 грн, які нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 13500 грн, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Із п.2.4.1 Кредитного договору встановлено судом, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору. Крім того з п.6.1, 6.7 Кредитного договору встановлено, що цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема на сайті Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника. Із титульної сторінки Кредитного договору суд встановив, що на цій сторінці містяться відомості про підписання [PERSON] 13.01.2023 о 15 год 45 хв Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а саме: F94402 (а.с.7-12). Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач [PERSON] , на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодився із графіком платежів за договором як додатком №1 до Кредитного договору, а також з даними паспорта споживчого кредиту №104106652 як додатком №2 до Кредитного договору, шляхом підписання 13.01.2023 о 15 год 45 хв Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а саме: F94402 (а.с.12 зворот - 13). Із довідки ТОВ «Мілоан» від 10.09.2025 суд встановив, що відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено Кредитний договір, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: F94402; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 13.03.2023 о 15 год 45 хв; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] (а.с.14). Із платіжного доручення №57542876 від 13.01.2023 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» через АТ КБ «Приватбанк» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 5000 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем [PERSON] на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, маска-картки № [NUMBER] , з призначенням платежу: кошти згідно договору 104106652, що відповідає номеру Кредитного договору (а.с.15 зворот). Згідно безпосередньо дослідженої судом відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 13.01.2023 надано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5000 грн та цього ж дня нараховано комісію за надання кредиту в сумі 950 грн; у період часу з 14.01.2023 до 28.01.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 100 грн згідно п.1.5.2 Кредитного договору; у період часу з 29.01.2023 до 03.02.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 150 грн згідно п.1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору; з 04.02.2023 до 18.02.2023 [PERSON] нараховувалися щоденно відсотки в сумі 90 грн згідно п.1.5.2 Кредитного договору; у період часу з 19.02.2023 до 02.03.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 135 грн згідно п.1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору; з 03.03.2023 до 17.03.2023 [PERSON] нараховувалися щоденно відсотки в сумі 80 грн згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору; у період часу з 18.03.2023 до 28.05.2023 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 120 грн згідно п.1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору. Крім того із означеної відомості судом також встановлено, що 13.01.2023 кредитодавцем нараховано позичальнику [PERSON] комісію за оформлення кредиту в сумі 950 грн; водночас позичальником сплачено ТОВ «Мілоан»: 1) 03.02.2023: 500 грн у рахунок сплати відсотків, 500 грн у рахунок сплати тіла кредиту та 500 грн у рахунок сплати комісії за пролонгацію; 2) 02.03.2023: 500 грн у рахунок сплати відсотків, 500 грн у рахунок сплати тіла кредиту та 500 грн у рахунок сплати комісії за пролонгацію (а.с.16). Із виписки з особового рахунка за Кредитним договором №104106652 від 13.01.2023 судом встановлено, що сума боргу за Кредитним договором позивачем розрахована з огляду на те, що прострочене тіло кредиту становить 4000 грн; прострочені відсотки становлять 14210 грн, та заборгованість за комісією становить 950 грн, що виникли у відповідача станом на 22.10.2025 (а.с.17). Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 (а.с.17 зворот - 21) встановив, що означеного дня між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено вказаний правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ТОВ «Мілоан» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 судом встановлено із дослідженого в судовому засіданні платіжної інструкції №71838 від 27.06.2023, відповідно до якої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 798\~369,48 грн плати за укладення договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 (а.с.26 зворот). Із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] згідно Кредитного договору в сумі 19160 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14210 грн сума заборгованості за відсотками, та 950 грн залишок по комісії (а.с.27). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~3,\~4,\~7\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII\~від 03.09.2015\~(далі\~ Закон\~№675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675). Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.\~\~ Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023. Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що \~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: F94402. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 5000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. Водночас матеріалами справи підтверджується той юридичний факт, що сума кредиту, що обумовлена між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом перерахування на його картковий рахунок № [NUMBER] . Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику у спірних правовідносинах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 4000 грн (з урахуванням сплачених позичальником первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан» 1000 грн (а.с.16)) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню. Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 14210 грн, то суд зазначає про таке. У п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 Кредитного договору сторони обумовили, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.01.2023 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.01.2023; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.04.2023; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 28.01.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.04.2023. Крім того, у п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1500 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 13500 грн, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 2.3.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці нижче: 3% комісія 3 дні пролонгації строку дії Кредитного договору, 5% комісія 7 днів пролонгації, та 10% комісія 15 днів пролонгації. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку користування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом, протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період, нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 Договору. Пунктом 2.3.2 Кредитного договору передбачено, що у випадку, якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишилась до його спливу на момент пролонгації. Пунктом 2.4.1 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору З аналізу означених умов Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони узгодили те, що в період з 14.01.2023 до 28.01.2023 включно позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за користування кредитом з призми 2,00% за кожен день; у випадку пролонгації Кредитного договору згідно п.2.3.1, тобто у випадку сплати відповідного розміру комісії за пролонгацію, що відповідає конкретній кількості днів такої пролонгації, то позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за ставкою 2,00% за кожен день користування кредитом протягом оплаченого періоду продовження строку дії Кредитного договору; після закінчення строку дії пролонгації Кредитного договору настає поточний період, що складає 90 днів, протягом якого позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом. У випадку, якщо позичальник протягом поточного періоду (тобто з 29.01.2023 до 28.04.2023) вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишилась до його спливу на момент пролонгації. Статтею 627\~ЦК України\~передбачено,\~що відповідно\~до\~статті 6\~цього\~Кодексу сторони\~є вільними\~в укладенні\~договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту,

Outcome: approved