Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~мотивуючи позовну\~заяву тим,\~що 27.08.2021\~року між\~ТОВ «КОШЕЛЬОК»\~та відповідачем\~в електронній формі\~було укладено\~договір №3428906223-446773\~про надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту,\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~за яким [PERSON] зобов`язалася повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~відповідно до\~умов та\~правил,\~зазначених у\~договорі.\~За умовами\~договору:\~сума кредиту\~ 6000,00\~грн.,\~початковий строк кредитування\~ 22\~дня, дисконтна відсоткова\~ставка 1,85%\~на добу\~за початковий\~строк кредитування (лояльний період), базова процентна ставка 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Товариство виконало\~взяті на\~себе зобов`язання\~в повному\~обсязі.\~Однак відповідач\~не виконала\~свої зобов`язання\~за укладеним\~договором,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~момент звернення\~до суду\~у неї\~утворилася заборгованість\~в розмірі 19722,00\~грн.,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~сумою кредиту\~ 6000,00\~грн.,\~заборгованості за\~відсотками за\~користування позикою\~ 13722,00\~грн. Враховуючи викладене,\~ТОВ «КОШЕЛЬОК»\~зверулося до\~суду з\~цим позовом\~та просило\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~розмірі 19722,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. Ухвалою суду\~від 20.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~на останнє\~відоме місце\~реєстрації відповідача:\~ [ADDRESS] . Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно з Інформаційною довідкою з реєстру Вінницької міської територіальної громади від 26.09.2025 року про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, суду стало відомо, що [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 32). Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що 27.08.2021\~року між [PERSON] та\~ТОВ «КОШЕЛЬОК»\~було укладено\~договір №3428906223-446773\~про надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту,\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~за яким\~відповідач зобов`язавсь\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом, згідно з\~графіком платежів,\~що є\~додатком до\~цього договору. Сторони домовились\~укласти договір\~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем.\~Електронний договір\~був підписаний\~позичальником з\~використанням одноразового\~ідентифікатора (а.с. 12 на звороті -18). Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~відповідачеві було\~надано споживчий\~кредит у\~розмірі 6000,00\~грн.,\~початковий строк\~кредитування становить\~22\~дні,\~зі сплатою\~відсотків у\~розмірі 1,85%\~на добу\~за початковий\~строк кредитування. Сума кредиту\~та нараховані\~відсотки за\~початковий строк\~користування позикою\~на 22\~дні становить 8442,00\~грн. (6000,00 грн.\~тіло кредиту\~+ 2442,00 грн. відсотки за користування позикою за перші 22 дні). Згідно з п. 2.4 кредитного договору, кредит надається позичальнику, згідно з його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заявці. Згідно з\~п.\~2.2\~кредитного договору,\~сторони погодили,\~що встановлений\~п.\~2.1\~договору строк\~лояльного періоду\~може бути\~продовжено позичальником,\~шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Згідно з п. 3.1 кредитного договору, проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) (п. 3.2 кредитного договору). Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів, що є додатком до цього договору (п. 3.3 кредитного договору). Згідно з\~п.\~3.4\~кредитного договору,\~відповідно до\~вимог частини 4\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~сукупна вартість\~кредиту для\~позичальника (у\~процентному значенні та\~грошовому виразі)\~з урахуванням\~відсоткової (процентної)\~ставки за\~кредитом та\~вартості всіх\~послуг,\~пов`язаних\~з одержанням,\~обслуговуванням,\~погашенням кредиту\~та укладенням\~цього договору за умови\~дотримання позичальником\~Графіку розрахунків,\~що є\~Додатком цього\~Договору,\~становить 8553,00\~грн.,\~або 143%\~від суми\~отриманого кредиту\~та включає\~в себе\~проценти за\~користування кредитом 2553,00 грн., або 43% від суми кредиту. У п.\~3.5\~кредитного договору\~вказано,\~що сторони\~погоджуються,\~що у\~випадку користування\~кредитом з\~боку позичальника\~більше за\~визначений лояльним\~періодом,\~встановленим п.\~2.1\~договору або\~додатковими угодами\~між сторонами,\~зобов`язання позичальника\~за цим\~договором продовжуються\~на весь\~період користування\~кредитом,\~при цьому\~у випадку,\~якщо встановлена\~п.\~3.4\~цього договору\~процентна ставка\~менша ніж\~2\~(два)\~відсотки від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом, то правила\~нарахування процентів\~за процентною\~ставкою визначеною\~п.\~3.4\~договору скасовуються\~з моменту\~початку їх\~застосування і\~до взаємовідносин\~між сторонами\~застосовуються правила\~нарахування процентів\~за понадстрокове\~користування кредитом,\~а саме 2%\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~починаючи з\~дати укладення\~договору і до\~дня повного\~повернення кредиту. Таким чином\~зобов`язання позичальника\~по сплаті процентів\~за користування\~кредитом в\~розмірі 1,85%\~розповсюджуються на\~весь період користування кредитом\~з моменту\~укладення цього\~договору,\~при умові врахування в\~таких зобов`язаннях\~суми процентів,\~які були\~фактично сплачені\~позичальником до\~моменту завершення строку, встановленого п. 2.1 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою згідно п. 1.3.3, яка є незмінною протягом всього строку кредитування (п. 3.5.1). Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим договором, а можливість отримання знижки забезпечена для позичальника лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п. 3.5.2). Сторони погодили (п.3.6), що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК,\~що має\~наслідком продовження строку користування кредитом на умовах, визначених п.3.7, п. 3.8. Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж 90 днів після закінчення лояльного періоду (п. 3.7). Згідно з\~п.\~3.8\~договору,\~з наступного\~дня після\~закінчення лояльного\~періоду позичальник\~зобов`язаний\~сплачувати кредитодавцю\~проценти з\~розрахунку 730%\~річних,\~що становить\~2\~%\~в день\~від суми\~кредиту за кожен день користування ним. Отже,\~строк користування\~кредитними коштами\~було продовжено\~на 90\~днів,\~з 18.09.2021\~року до 16.12.2021 року з\~відсотковою ставкою 2,2 % на добу. Згідно з п. 3.12 договору, прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Згідно з\~п.\~4.1.3\~у випадку\~прострочення сплати\~частини або\~всієї суми\~кредиту позичальник зобов`язалась сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Закінчення строку надання кредиту не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору (п. 6.4). Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором (п. 9.2). Також наявний\~паспорт споживчого\~кредиту,\~який містить\~інформацію про основні\~умови кредитування\~з урахувань\~побажань споживача, інформацію щодо\~орієнтовної реальної\~річної процентної\~ставки та\~орієнтованої загальної\~вартості кредиту\~для споживача,\~порядок повернення\~кредиту та\~інше (а.с. 11-12). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181\~ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст.\~1054\~ч.\~1\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з [PERSON] кредитного договору №3428906223-446773 від 27.08.2021 року. Також,\~згідно з\~повідомленням АТ\~«ТАСКОМБАНК» 27.08.2021\~року банком було\~здійснено переказ\~грошових коштів на картку\~клієнта № [NUMBER] в сумі 6000,00 грн. (а.с. 20). З наданих\~суду доказів\~вбачається,\~що АТ\~КБ «Приват\~Банк» на\~ім`я\~відповідача [PERSON] \~було емітовано\~картку №\~ [NUMBER] \~та 27.08.2021 року на вказану картку був зарахований платіж у сумі 6000,00 грн. Отже,\~відповідач зобов`язалася\~повернути кредит\~та сплатити\~відсотки,\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені кредитним\~договором,\~однак,\~умови кредитного\~договору не\~виконала. Крім того, сторонами погоджено Графік розрахунків та основні умови кредитування, який містить інформацію про дату платежу, відсотки за користування кредитом (а.с. 18). Відповідач не спростувала, що вказаний кредитний договір визнано недійсним, тощо. Належних та допустимих доказів щодо погашення заборгованості суду також не надано. Таким чином, у справі доведено належними доказами укладення кредитного договору, відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала їх, однак умови договору порушила. Згідно з\~детальним розрахунком\~заборгованості за\~кредитним договором\~відповідач [PERSON] \~має заборгованість\~перед позивачем\~станом на 16.12.2021 року у\~розмірі 19722,00\~грн.,\~з яких: 6000,00\~грн.\~ \~заборгованість за\~кредитом; 13722,00\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками (а.с. 19). Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором, є належними та допустимими доказами щодо надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів в межах строку, встановлених умовами договору. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 19722,00 грн. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~витрати на\~оплату судового\~збору в\~розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання\~щодо обґрунтованості\~стягнення витрат\~на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду\~на підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу позивачем\~надано:\~свідоцтво про\~право на\~зайняття адвокатською\~діяльністю (а.с.\~28\~на звороті), договір про\~надання правничої\~допомоги від 12.02.2025\~року (а.с.\~26), додаток до\~цього договору\~(а.с. 27). У Додатку\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~від 11.08.2025 року міститься перелік послуг за надання правової допомоги: оформлення документів\~щодо надання\~правничої (правової)\~допомоги 30\~хвилин -\~1000,00\~грн.; збір та\~аналіз доказів,\~формування правової\~позиції,\~визначення підсудності\~справи та\~платіжних реквізитів\~для сплати\~судового збору\~1\~година -\~2000,00\~грн.; складання позовної\~заяви 2\~години -\~4000,00\~грн.; формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) 1 година - 2000,00 грн.; відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі 30 хвилин - 1000,00 грн. (а.с. 27). Також п. 1.2. вказаного вище Додатку визначено, що розмір гонорару виконавця підлягає сплаті заявником виконавцю не пізніше 10 банківських днів від дати винесення судом рішення, але не раніше повідомлення адвокатом про даний факт. Компенсації підлягають не лише фактично сплачені витрати. Якщо сторони договору про надання правничої допомоги домовилися про оплату витрат у майбутньому, ці суми також мають бути відшкодовані. І надання до суду банківських документів про сплату адвокатського гонорару не є обов`язковою умовою для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Про це йдеться у постановах ВС від 26.06.2019 року у справі №813/481/18, від 02.10.2019 року у справі №815/1479/18, від 29.10.2020 року у справі №686/5064/20. Як зазначено ВС в постанові від 17.01.2022 року № 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації. З огляду на викладене, надання представником позивача такої правничої послуги як формування правової позиції, не може включатися до витрат на правничу допомогу, оскільки вона не підтвердженна належними доказами. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved