Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (в особі представника Романенко М.Е.) звернулося до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 100193152 (далі Договір), на підставі п.1.1 якого, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). Загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн. (п.1.2 Договору). Кредит надається строком на 24 дні з 01.06.2021 р. (п.1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 25.06.2021 р. (п.1.4 Договору). Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 10050,00 грн. в грошовому виразі та 219,053,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позивальника за кредитом складає 25050,00 грн. (п.1.5 Договору). Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Пунктом 1.5.2-1.7 Договору визначено тип процентної ставки за цим Договором: фіксована, особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього Договору. Проценти за користування кредитом: 7200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Усі платежі за Кредитним договором повинні здійснюватись Позичальником шляхом переказу коштів Кредитодавцю у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором (п.2.7 Договору). Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Відповідно до п.5.1 Договору позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування». Пунктом 6.3 Договору визначено, що приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримувались умов Кредитного договору та Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14 вересня 2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу № 08Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступлено ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 100193152 від 01 червня 2021 року. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 70050,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 52200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850,00 грн. - сума заборгованості за комісією, що підтверджується витягом з Додатку Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 р. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 100193152 від 01 червня 2021 року у розмірі 70050,00 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у п.6-7 прохальної частини позовної заяви про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.6 - зворот). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності з ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку (а.с.55,59,63). Крім того, відповідача було повідомлено шляхом направлення судової повістки на належну відповідачу електронну скриньку, яка останнім отримувалась, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.58), а також шляхом направлення судової повістки на номер мобільного телефону відповідача через додаток «Viber», яке останнім отримувалось, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.53). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 01.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 100193152 (далі Договір) (а.с.14-17). Відповідно до п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. У відповідності з п.6.1 Договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн. (п.1.2 Договору). Кредит надається строком на 24 дні з 01.06.2021 р. (п.1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 25.06.2021 р. (п.1.4 Договору). Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 10050,00 грн. в грошовому виразі та 219,053,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позивальника за кредитом складає 25050,00 грн. (п.1.5 Договору). Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Пунктом 1.5.2-1.7 Договору визначено тип процентної ставки за цим Договором: фіксована, особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього Договору. Проценти за користування кредитом: 7200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Усі платежі за Кредитним договором повинні здійснюватись Позичальником шляхом переказу коштів Кредитодавцю у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором (п.2.7 Договору). Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. На виконання умов договору ТОВ «МІЛОАН» 01.06.2021 р. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] була перерахована сума кредиту в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 28230093 від 01.06.2021 р., згідно якого отримувачем зазначено відповідача [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору №100193152 (а.с.31). Відповідно до п.5.1 Договору позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування». Пунктом 6.3 Договору визначено, що приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримувались умов Кредитного договору та Правил. В Графіку платежів за Договором про споживчий кредит 100193152 від 01.06.2021, що є Додатком №1 до Договору про споживчий кредит 100193152 від 01.06.2021, визначено дату видачі кредиту/дату платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом та комісія за надання кредиту (а.с.18). В Паспорті споживчого кредиту міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, міститься інформація про кількість платежів, дата платежу (періодичність внесення - щомісячно), процентна ставка, загальні витрати за кредитом (а.с.19). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14 вересня 2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу № 08Т (а.с.20-22), відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступлено ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 100193152 від 01 червня 2021 року. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 70050,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 52200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850,00 грн. - сума заборгованості за комісією, що підтверджується витягом з Додатку Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 р. (а.с.12). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статус нового кредитора за Договором про споживчий кредит № 100193152 від 01.06.2021 отримало право вимоги до відповідача [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Із дослідженого судом кредитного договору встановлено, що його укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем 01.06.2021 р. було укладено договір про споживчий кредит № 100193152 за невиконання зобов`язань за яким у останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 70050,00 грн. 25.07.2025 р. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на адресу відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку було надіслано письмову досудову вимогу, яку на момент звернення з вказаним позовом відповідачем було проігноровано та заборгованість не сплачена (а.с.34). Надана позивачем засвідчена належним чином копія договору факторингу № 08Т, укладеного 14.09.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», підтверджує факт відступлення права вимоги. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Первинним кредитором надано відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується витягом з Додатку Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 р. (а.с.12). Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за Договором про споживчий кредит №100193152 від 01.06.2021 р. в розмірі 70050,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 52200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (а.с.33) підлягає стягненню з відповідача. Згідно вимог ч. 2. ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачем невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача за позовом не були неминучими. Так, судом встановлено, що позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 05 травня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги № 01-05/05 з ФОП [PERSON] , (а.с.27-29). Умовами п.4.4. розділу 4 договору про надання правової допомоги сторонами погоджено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної із сторін. Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Кубрак О.О. має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.39). Відповідно до Акту надання послуг № 1060 на підтвердження факту надання правової допомоги (а.с.9) та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кубраком О.О. (а.с.13), адвокатом надано такі види правової допомоги: правовий аналіз спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в втому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач; формування додатків до позовної заяви (письмові докази); подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням. Вартість послуг адвоката погоджено сторонами в розмірі 5000, 00 гривень (а.с.13). У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме - 5000,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved