Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №1298-0984 від 06.11.2023 в розмірі 100 000 гривень, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 80 000 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник покликається на те, що 06.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1298-0984 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) (надалі - Договір). Зазначений Договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Вказує, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А3804 для підписання Договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Зазначає, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20000 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Однак, в подальшому, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і не повернув кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за кредитним договором. Станом на 04.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача становить 112 160 грн, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 89 160 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Представник позивача додала, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 12 160 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором в розмірі 100 000 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 20 000 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 80 000 грн. Ухвалою від 22.05.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. 29.07.2025 винесено заочне рішення Шептицького міського суду Львівської області, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1298-0984 продукту «На все» від 06.11.2023 у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 80 000 - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Також стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 25 серпня 2025 року адвокат Мацей М. М., в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Шептицького міського суду Львівської області від 29 липня 2025 року у вищевказаній цивільній справі. Ухвалою суду від 18.09.2025 було скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду. 30.09.2025 представником відповідача - адвокатом Мацей М. М. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечує повністю, вважаючи його безпідставним та таким, що не підтверджений належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. У відзиві зазначено про відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів, використання ним електронного підпису, а також про недоведеність розміру та структури заборгованості. Крім того, представник відповідача послався на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо звільнення позичальників від відповідальності у період воєнного стану. У разі часткового задоволення позову просив зменшити розмір заявлених до стягнення процентів до 5000 грн. 08.10.2025 представником позивача подано додаткові письмові пояснення по справі, у яких представник позивача детально виклав правові та фактичні обставини укладення між сторонами кредитного договору №1298-0984 від 06.11.2023 року, зазначивши, що договір укладено у електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання одноразового ідентифікатора А3804. Позивач зазначив, що після підписання договору його копія, а також усі супровідні документи були автоматично направлені на електронну адресу відповідача - [INFO] , а також збережені в особистому кабінеті користувача. У поясненнях також обґрунтовано належність ідентифікації відповідача, яка здійснювалась через систему BankID НБУ, що забезпечує віддалену ідентифікацію фізичних осіб та передачу їх персональних даних лише за згодою користувача. Відповідач, використовуючи BankID, самостійно передав свої персональні дані для укладення кредитного договору. Крім того, представник позивача зазначив, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою і не відкриває клієнтам рахунки, а здійснює надання фінансових послуг з переказу коштів без відкриття рахунків. Тому надати виписку по рахунку відповідача або інші первинні бухгалтерські документи позивач не може, оскільки вони становлять банківську таємницю. У поданих поясненнях представник позивача зазначив, що кредитний договір №1298-0984 від 06.11.2023 укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання одноразового ідентифікатора А3804. Копія договору направлена на електронну адресу відповідача та збережена в його особистому кабінеті. Позивач надав суду електронні докази, які підтверджують укладення договору, зокрема: текст кредитного договору, підписаного електронним ідентифікатором; дані моніторингу дій користувача у системі; протокол підписання електронною печаткою ТОВ «Укр Кредит Фінанс». У поясненнях також наведено відомості щодо проведення ідентифікації відповідача через систему BankID НБУ, а також зазначено, що переказ кредитних коштів здійснено через систему LiqPay на картковий рахунок, вказаний відповідачем при поданні заявки. 21.10.2025 представник відповідача подав до суду клопотання, у якому виклав позицію щодо необхідності зменшення суми процентів, заявлених позивачем до стягнення. Він зазначив, що позивачем були нараховані проценти у розмірі 80 000 гривень, що у чотири рази перевищує суму отриманого кредиту. На думку представника відповідача, такі нарахування є несправедливими та суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки покладають на споживача непропорційно великий фінансовий тягар. У поданому клопотанні акцентовано, що відповідач як споживач є слабкою стороною у спірних правовідносинах, а тому потребує підвищеного правового захисту. З огляду на зазначене, представник відповідача просив зменшити заявлену суму процентів до 5 000 гривень як таку, що відповідає вимогам справедливості й співмірності та відображає реальні наслідки порушення зобов`язання. 05.12.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивача подав до суду клопотання, в якій просив здійснити розгляд даної справи у його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з письмовим клопотанням, у якому просив здійснити розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 11 грудня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 5 грудня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 11 грудня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступних висновків. Судом установлено, що 06.11.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1298-0984 продукту «На Все» у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А3804 (надалі - Договір) (а. с. 20-33). Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.3.1 Договору цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 3.2. Договору передбачено, що для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Пунктом 3.10 Договору укладаючи цей Договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. Відповідно до п.4.1 Договору загальний розмір кредиту (сума Кредиту) за цим договором становить 20 000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 06.11.2023. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівково переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.2 Договору). Згідно з п.4.4 Договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. У п.4.6 Договору сторони визначили, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою). Згідно з п. 4.7 Договору комісія за видачу кредиту становить 15.00% (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% ), вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 31.08.2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування (п.4.9 Договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять п`ять цілих нуль сотих процентів (п.4.10 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 103 280,06 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування Кредитом ( п. 4.11 Договору). Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 (восьми) Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця. Також в матеріалах справи містяться: Паспорт споживчого кредиту, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), та Таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, які містять умови кредитування. Дані документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3804 (а. с. 34-59). Того ж дня, 06.11.2023 на виконання Договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було видано [PERSON] кредитні кошти у сумі 20 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту та листом АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2025 про перерахування коштів (а. с. 60-64, 65). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 04.04.2025 заборгованість відповідача становила 112 160,00 грн, яка складася з 20000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 89160,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами (а. с. 66 - 71). Оскільки боржник [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором в розмірі 100 000 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 80 000 грн. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1298-0984 продукту «На Все» від 06.11.2023, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А 3804, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитні договори. Одноразовий ідентифікатор направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті, що підтверджується інформацією щодо порядку (процедури), хронологією дій щодо укладення електронного договору. Також відповідачем були підписані за допомогою електронного підпису: Паспорт споживчого кредиту (Паспорт), Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (Правила) та Таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Таблиця), які містять умови кредитування. Підписавши Договір, Правила, Паспорт та Таблицю, [PERSON] підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що вона умови цілком зрозуміла та приймає їх. Отже, відповідач добровільно виразив свою волю на укладання Договору відповідно до законодавчо встановленого механізму, шляхом використання електронного цифрового підпису, отримавши у подальшому кредитні кошти на свій рахунок. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу у сумі 20 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту та листом АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2025 про перерахування коштів. Заперечуючи проти позову представник відповідача вказував на відсутність доказів укладення між сторонами договору позики. Суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки в даному договорі зазначено адресу відповідача, його паспортні дані, дату народження, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання та реєстрації, номер банківського рахунку/картки для перерахування коштів, котрий належить останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, інша особиста інформація тощо) були використані первісними кредиторами чи іншими особами поза його волею матеріали справи не містять. Доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських чи інших протиправних дій матеріали справи не містять. Тому такі доводи сторони відповідача суд до уваги не бере. Також представник відповідача вважає, що матеріалах справи відсутні докази отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, відсутні первинні бухгалтерські документи. Проте, як вже зазначалося вище, 06.11.2023 на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником в Договорі були перераховані грошові кошти у розмірі 20 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту та листом АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2025, а також випискою про рух коштів від 02.12.2025, наданою АТ КБ «ПриватБанк», де номер платіжної картки відповідача відповідає вказаному при укладенні договору. Відповідач не надав доказів, що ним не використовується та не оформлялася на його ім`я картка за номером № [NUMBER] . Відтак, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суд вважає доведеним. Суд також враховує те, що перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеним ним договором позики було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима і видаткові касові ордери на суму переказу не складає. Тому, доводи представника відповідача про відсутність «первинних бухгалтерських документів», які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів до уваги судом не беруться. Інші доводи представника відповідача не спростовують позовних вимог позивача, а тому до уваги судом не беруться. Таким чином, суд вважає, що між сторонами був укладений електронний договір, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти під проценти, на умовах, вказаних в Договорі. Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за вищевказаним Договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Так, із розрахунку заборгованості за Договором встановлено, що станом на 04.04.2025 за боржником [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 112 160 грн, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 89 160 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Поряд із цим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 12 160 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором в розмірі 100 000 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 20 000 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 80 000 грн. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено. Відтак, позичальник (відповідач) свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, що призвело до виникнення заборгованості. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту по Договору в розмірі 20 000грн слід задовольнити. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за Договором у розмірі 80 000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Пунктом 4.9 Договору передбачено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 31.08.2024 року. Строк дії Договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника. Згідно п. 4.6 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Відповідно до п. 10.1, 10.2, Договору за цим договором до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати позичальником процентів за користування кредитом за Зниженою процентною ставкою, яка є нижчою за стандартну процентну ставку (за умови виконання Позичальником умов, передбачених п.10.2 цього Договору). Знижена процентна ставка становить 1.20% (одна ціла, двадцять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування Кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та повертає Кредитодавцю отриманий Кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 3 до цього Договору). Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом кредитором нараховані по Договору у загальному розмірі 89 160 грн, з яких за період з 06.11.2023 по 19.11.2023 проценти нараховані за зниженою процентною ставкою 1.20% , що становить 3 360 грн, а з 16.11.2023 по 31.08.2024 проценти нараховані за стандартною процентною ставкою 1.50%, що становить 85 800 грн. Разом із цим, позивач з урахуванням програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути заборгованість по процентам у розмірі 80 000 грн. Наведене свідчить про наявність у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» права на нарахування процентів за процентними ставками за користування кредитом, оскільки такі нарахування відбувались в порядку, передбаченому у вищевказаному Договорі та у межах строку кредитування. Суд враховує те, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір [PERSON] усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Доводи представника відповідача про те, що встановлений позивачем розмір процентів є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та порушує принцип розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний розмір процентної ставки погоджено за домовленістю сторін у договорі, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року (справа №623/2936/19). В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином був ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого 06.11.2023 між сторонами укладено Договір, в якому відображені умови надання кредиту, визначені у паспорті споживчого кредиту, з якими відповідач погодився, про що свідчить електронний підпис останнього. Таким чином, позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір процентів, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. На момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9) на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, відповідач користувався кредитними коштами та таким правом не скористався. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір процентів за користування коштами несправедливими, натомість, відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. З врахуванням наведеного, розрахунок заборгованості процентів за Договором у розмірі 80 000 суд вважає обґрунтованим. Тому, на підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за Договором у розмірі 80 000 грн, які були нараховані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у межах строку кредитування, тобто з 06.11.2023 по 31.08.2024 ( період кредитування 300 днів). Відповідачем наведені розрахунки не спростовано, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на це у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. З урахуванням презумпції правомірності правочинів, яка не спростована відповідачем, обов`язковості договору для сторін, відсутності будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1298-0984 продукту « На Все» від 06.11.2023 у розмірі 100 000 грн, з яких: 20 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 80 000 - прострочена заборгованість за нарахованими процентами Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією № 68325 від 23.04.2025 в сумі 2422, 40 грн (ставка судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі) підлягає стягненню з відповідача у користь позивача в силу приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved