Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У вересні 2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] » та стягнути на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що з 24.02.2012 позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони багато років не проживають разом, не ведуть спільне господарство, подружжя давно не існує, тому позивач звернулась до суду. 06.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 11.11.2025. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує, просить повернути їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 24.02.2012 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2022, актовий запис № 8. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 24.09.2025, в заяві від 01.10.2025 позивач підтримала позов, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Слід роз`яснити позивачу, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved