Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу в розмірі 107 414 гривень 06 копійок. На обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~27\~липня 2024\~року о\~13\~годині 35\~хвилин в\~с.\~Іванівка Дніпропетровської\~області водій\~ [PERSON] \~керуючи транспортним\~засобом марки\~«FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~при зустрічному\~роз`їзді не\~врахував дорожньої\~обстанговки,\~не дотримався\~безпечного бокового\~інтервалу та\~скоїв зіткнення\~з автомобілем\~марки «DACIA»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~який рухався\~назустріч.\~ ВнаслідокДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаним судовим рішенням було встановлено факт порушення відповідачем, як водієм транспортного засобу «FORD», номерний знак [NUMBER] , вимог п. 13.3 ПДР України, що призвело до ДТП. Згідно з відомостями Централізованої бази даних МТСБУ та даними повідомлення про ДТП, відповідач керував автомобілем «FORD», номерний знак [NUMBER] , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка». Оскільки [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України виплатило на користь потерпілої особи на відшкодування спричинених збитків в результаті ДТП 104 064 гривні 06 копійок, внаслідок чого у позивача виникло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, яке просить стягнути з відповідача. Представник позивача, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просила розгляд справи здійснювати за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.138-139). Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с.122,128,135), звідки повістки про виклик до суду повернулися з відміткою АТ «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.129). Відзив на позов не надав. Ухвалою від 17 грудня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста\~статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно постанови Петриківського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~03\~вересня 2024\~року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 27 липня 2024 року о 13 годині 35 хвилин в с. Іванівка Дніпропетровської області водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «FORD», номерний знак [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстанговки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «DACIA», номерний знак [NUMBER] , який рухався назустріч, тим самим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що призвело\~до дорожньо-транспортної\~пригоди,\~в результаті\~якої автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження з\~матеріальними збитками\~(а.с.84\~зворот-85). Таким чином постановою суду, яка не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 16 вересня 2024 року, було встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП 27 липня 2024 року. Під час розгляду справи було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] не була застрахована (а.с.86). В той же час цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DACIA», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] ,була застрахована згідно полісу № 218402961 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с.14 зворот). Згідно Довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 15 грудня 2024 року (а.с.36 зворот) розмір збитків, заподіяних автомобілю «DACIA», номерний знак [NUMBER] , в результаті ДТП становить 104 064 гривні 06 копійок. 30 липня 2024 року [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.8-9), та в подальшому [PERSON] звернувся із заявою про виплату спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди відповідно до ст.35, пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.12 зворот-13), оскільки водій автомобіля «FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно наказу № 3.1/25275 від 17 грудня 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжною інструкцією № 944543 від 18 грудня 2024 року перерахувало на рахунок [PERSON] 104\~064\~гривні 06\~копійокна відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди (а.с.36,37). Суд вважає, що спірні правовідносини регулюються ст. ст. 1166, 1187,1188 ЦК України відповідно до яких, майнова шкода,\~завдана неправомірними\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 1)\~шкода,\~завдана одній\~особі з\~вини іншої\~особи,\~відшкодовується винною\~особою; 2)\~за наявності\~вини лише\~особи,\~якій завдано\~шкоди,\~вона їй\~не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З системного\~аналізу наведених\~норм права\~можна зробити\~висновок,\~що обов`язок\~такого відшкодування\~покладається на\~особу,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Вказані положення ЦК України кореспондуються з п.11 постанови ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно яких з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Оскільки [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні ДТП, тому саме він повинен відповідати за завдану шкоду. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що наказ № 3.1/25275 від 17 грудня 2024 року було прийнято на підставі довідки № 1 від 15 грудня 2024 року (а.с.36 зворот), згідно якої відповідальність водія автомобіля «FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] застрахована не була, що також підтверджується зазначеною довідкою (а.с.36 зворот). Згідно п.38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування шкоди, завданої іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, а також у зв`язку з понесеними фактичними затратами на послуги оцінювача, до позивача, який здійснив ці виплати, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування. Оскільки винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду визнано саме відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом «FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,не застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги в порядку регресу на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 104\~064\~гривні 06\~копійокта витрат на послуги щодо встановлення розміру збитку та збір документів в сумі 3 350 гривень 00 копійок (а.с.35 зворот), оскільки Законом передбачено право зворотної вимоги (регресу) саме в межах фактичних затрат, а не лише в межах здійсненого страхового відшкодування, які в добровільному порядку на пропозицію позивача відшкодовані не були. Тому, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача\~\~в порядку регресу підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування та витрати на послуги щодо встановлення розміру збитку та збір документів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином,\~у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved