Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 14 лютого 2021 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося, причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, відсутність спільних планів на майбутнє. Наразі вона з дитиною проживає в Польщі, а чоловік лишився в Україні. Подальше спільне проживання та збереженя сім`ї вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомила /а.с.13/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 лютого 2021 року у Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 114, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При зверненні до суду позивач зазначила, що спільне з відповідачем життя не склалось, що робить спільне життя неможливим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права позивача, що і дає підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved