Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

19 вересня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 53 590,17 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та 16 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 15 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 4313859. Крім того, 22 вересня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір № 77767998. 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 22-02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77767998. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77767998.18 лютого 2025 року було укладено договір № 18-02/2025 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77767998. 26 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 26-07-2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4313859. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за вказаними договорами. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4313859, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Сторони погодили такі умови Договору про споживчий кредит: сума кредиту 10 000,00 грн. строком на 30 днів; дата повернення 15 жовтня 2021 року; комісія за надання кредиту 1 100,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 3 750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна ( базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки: фіксована (а.с. 72-76). Крім того, 22 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77767998, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу позику у розмірі 10 000,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова)/день 1,99% (фіксована), а [PERSON] зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строк позики або достроково, та сплатити проценти від суми кредиту (а.с.95). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується фактом укладення сторонами зазначеного договору № 77767998 від 22 вересня 2021 року. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що кредитодавець ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором № 4313859 від 15 вересня 2021 року суму грошових коштів, оскільки вказаний договір було укладено з [PERSON] , а не з відповідачем по справі. Відповідач отримала у кредит обумовлену договором суму грошових коштів, скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. 26 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4313859 (а.с.27-29). Того ж дня, тобто 26 липня 2024 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року (а.с.32). Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 4313859 від 15 вересня 2021 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 23 751,73 грн., з яких: 7 359,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 15 292,73 сума заборгованості за процентами; 1 100,00 грн. сума заборгованості за комісією (зв. бік а.с. 33-35), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 16-17). Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №4313859 від 15 вересня 2021 року. Крім того, 22 лютого 2022 року укладено договір факторингу №22/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77767998.(а.с.21-23). Того ж дня, тобто 22 лютого 2022 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року (зв. бік а.с. 23). Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 29 836,80 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 19 836,80 сума заборгованості за процентами (а.с. 36), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 12-14). 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77767998 (а.с.37-39). Того ж дня, тобто 10 січня 2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року (зв. бік а.с. 39). Згідно з Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 29 838,44 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за тілом; 19 836,80 сума заборгованості по процентам; 1,64 грн. 3% річних (а.с. 41-42), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 18). 18 лютого 2025 укладено договір №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77767998 (а.с.53-54). Того ж дня, тобто 18 лютого 2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року (зв. бік а.с. 55). Згідно з Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 29 838,44 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 19 836,80 сума заборгованості за процентами; 1,64 грн. 3% річних (зв. бік а.с. 58-61), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 8). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та стало новим кредитором у зобов`язаннях та договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року, який укладено з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила, що підтверджується розрахунками заборгованості, здійсненим позивачем, згідно яких загальна сума заборгованість складає: за договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року 29 838,44 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованість за тілом кредиту; 19 836,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1,64 грн. 3% річних. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4313859 від 15 вересня 2021 року у розмірі 23 751,73 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що кредитний договір № 4313859 від 15 вересня 2021 року було укладено із [PERSON] . При цьому, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що вищевказаний договір було укладено саме з відповідачем по справі - [PERSON] . Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.11.2025 №2237/31.29-25, за результатами пошуку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян зміни прізвища стосовно [PERSON] , [INFO] , актові записи цивільного стану відсутні. За результатами пошуку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації про прізвище, яке використовується фізичною особою, РНОКПП- [NUMBER] на теперішній час згідно з актовими записами цивільного стану не виявлено. Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що кредитний договір № 4313859 від 15 вересня 2021 року було укладено не з відповідачем по справі - [PERSON] , а з іншою особою, а тому у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 23 751,73 грн. слід відмовити. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами № 4313859 від 15 вересня 2021 року та № 77767998 від 22 вересня 2021 року у загальному розмірі 53 590,17 грн. підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість лише за договором позики № 77767998 від 22 вересня 2021 року у розмірі 29 838,44 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 19 836,80 грн. заборгованість за процентами; 1,64 грн. 3% річних. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується Договором про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року (а.с. 67-68). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 31 серпня 2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було підписано Витяг з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31 серпня 2025 року в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить 16 000,00 грн., витрачено 6 годин часу (а.с. 71). Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката АО «Лігал Ассістанс», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 16 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з надання усної консультації, складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної роботи,

Outcome: partial