Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5328033 від 19 лютого 2025 року, а також додатковим договором від 20.02.2025.Позивач просить стягнути 89 515,00 грн заборгованості, яка складається з: 27 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 41 515,00 грн - заборгованість за процентами; 15 000,00 грн - штраф. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2025 та 20.02.2025 між сторонами в електронній формі (шляхом обміну електронними повідомленнями та застосування одноразового ідентифікатора) було укладено кредитний договір та додатковий договір, згідно з якими відповідачу надано грошові кошти у загальній сумі 28 000,00 грн на умовах платності, строковості та зворотності, що підтверджується перерахуванням коштів на картку відповідача. Відповідно до п.1.4 Договору, процентна ставка за користування кредитом становить 0,95% в день. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач не здійснив належного повернення кредиту та сплати процентів. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 19.02.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5328033 в електронній формі. 20.02.2025 укладено Додатковий договір про збільшення суми кредиту. Загальна сума наданого кредиту склала 28 000,00 грн. Кредит надавався на умовах строковості (360 днів), зворотності та платності (0,95% в день). Сума кредиту була перерахована позичальнику, що підтверджується довідкою про переказ коштів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 19.08.2025, заборгованість відповідача становить 89 515,00 грн, і вона не була погашена. Позивачем було направлено відповідачу вимогу про повне дострокове повернення кредиту, проте зобов`язання не виконано. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 89 515,00 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved