Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 28.07.1990 у Залузькій сільській раді Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №16. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що у шлюбі у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Підставою подання заяви про розірвання шлюбу слугувало те, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, а збереження шлюбу неможливо через постійні непорозуміння. Вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю та обов`язки. Тривалий час проживають окремо, не підтримують жодних подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі стало простою формальністю, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04.06.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак 08.12.2025 скерувала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак 10.12.2025 скерував до суду заяву, в які просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб. На підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.105\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного\~кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 28 липня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Залузькій сільській раді Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №16. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинилися. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007р., проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечив, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету, а саме 605,60 грн. Крім того, 605,60 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved