Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

17.10.2025 [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] була власником земельної ділянки, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, площею 9,7860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1225981000:01:003:0691. [INFO] [PERSON] померла. Позивачка, як спадкоємець першої черги своєчасно звернулась до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з письмовою заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері. 02 липня 2024 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку вищезазначеної земельної ділянки. Спадкоємцем іншої 1/2 частини земельної ділянки, є відповідач, який на момент смерті матері був зареєстрований з нею за однією адресою і вважається таким, що фактично прийняв спадщину. В свою чергу, відповідач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтво про право на спадщину на належну йому 1/2 частку земельної ділянки. У зв`язку з цим, власником 1/2 частки земельної ділянки на сьогоднішній день числиться померла [PERSON] . Так як домовленості про поділ в натурі земельної ділянки, що належить сторонам на праві спільної часткової власності між сторонами не досягнуто, позивачка вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 11 листопада 2025 року суд відкрив загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання на 01 грудня 2025 року. Ухвалою від 01 грудня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суді на 17 грудня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позов суду не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст. ст. 128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] була власником земельної ділянки, розташованої на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, площею 9,7860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1225981000:01:003:0691, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 113746, виданого 18 липня 2002 року. [INFO] [PERSON] померла, про що 20 вересня 2023 року складено відповідний актовий запис № 1798, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 2023 року. [PERSON] , як спадкоємець першої черги своєчасно звернулась до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з письмовою заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері. 02 липня 2024 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку вищезазначеної земельної ділянки. Спадкоємцем іншої 1/2 частини земельної ділянки, є [PERSON] , яка на момент смерті матері була зареєстрована з нею за однією адресою і вважається такою, що фактично прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.07.2024 року. Водночас, відповідачка не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не отримувала свідоцтво про право на спадщину на належну їй 1/2 частку земельної ділянки. У зв`язку з цим, власником 1/2 частки земельної ділянки на сьогоднішній день числиться померла [PERSON] , що підтверджується Інформацією з ДРРПНМ № 447878672 від 15.10.2025 року. Так як домовленості про поділ в натурі земельної ділянки, що належить сторонам на праві спільної часткової власності між сторонами не досягнуто, позивачка вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Крім того, частиною 3 ст. 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. У зв`язку з тим, що при виділі в натурі частки із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, кожна новосформована в результаті такого виділу окрема земельна ділянка обов`язково повинна мати під`їзд з дороги, в матеріалах справи міститься схема розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 1225981000:01:003:0691 загальною площею 9,7860 га на дві окремі в частинах по 1/2 кожна. 1/2 частина земельної ділянки площею 4,893 га, яка належить виділу в натурі позивачу, зазначена на схемі поділу земельної ділянки червоним кольором. 1/2 частина земельної ділянки площею 4,893 га, яка належить виділу в натурі відповідачу, зазначена на схемі поділу земельної ділянки зеленим кольором. Відповідно до витягу № НВ-9981838972025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 14.10.2025 року вартість земельної ділянки площею 9,7860 га становить 348506,57 грн. Виходячи з цього, вартість 1/2 частки вищезазначеної земельної ділянки становить 174253,29 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач при зверненні до суду сплатив 1394,03 грн. що підтверджено квитанцією № 0668-3274-6739-9425 від 17.10.2025 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1394,03 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved