Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

06.08.2025 року представник позивача ПАТ «Харківенергозбут» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року в розмірі 66 413,55 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПАТ «Харківенергозбут», як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року в порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. За адресою [ADDRESS] відкрито 5 особових рахунків, а саме: особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] ; особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] ; особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] ; особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] ; особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] . [PERSON] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , приєдналася до умов публічного договору приєднання про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01.02.2022 року по 01.07.2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , ПрАТ «Харківенергозбут» було направлено відповідний запит до АТ «Харківобленерго». Так, фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 31.01.2022 по 09.07.2025 року, що було визначені згідно з показами лічильника, знятими персоналом АТ «Харківобленерго». Таким чином у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 66413,55 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у сумі 66 413,55 грн. У відповідності до витягу з реєстру банківських платежів, згідно платіжної інструкції №3200609 від 28.01.2022 року на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» 26.01.2022 року надійшла оплата за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , у сумі 380,00 грн. та у сумі 0,05 коп., де платником є [PERSON] , що також свідчить про приєднання споживача до умов публічного договору. Однак всю суму заборгованості відповідач не сплатила. Відтак, позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 11.08.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію. Призначено судове засідання. В судове засідання 17.12.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 17.12.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 року №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. За адресою [ADDRESS] між відповідачем [PERSON] та АК «Харківобленерго», яке виконувало функції постачальника електричної енергії до 2019 року було укладено Договір №53812 про користування електричною енергією від 14.09.2002 року (а.с.22-23). Пунктом 28 вищезазначеного договору передбачено, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Відповідно до п. 5.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника за сукупністю споживачів надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи, яким здійснював продаж електричної енергії попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених цими Правилами. Так на виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 року та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ «Харківенергозбут» було передано інформацію щодо побутового споживача [PERSON] , на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пункту 4.27 ПРРЕЕ, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. Так, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] зверталася до ПрАТ «Харківенергозбут», як до постачальника електричної енергії, та до АТ «Харківобленерго», як до оператора системи розподілу, з повідомленням про намір звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та намір припинити дію укладених договорів. У відповідності до п. 4.3 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів. Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію відповідача [PERSON] проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ «Харківобленерго». У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 66 413,55 грн. (а.с. 21) Згідно витягу з реєстру банківських платежів відповідно до платіжної інструкції №3200609 від 28.01.2022 року на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» 26.01.2022 року надійшла оплата за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , у сумі 380,00 грн. та у сумі 0,05 коп., де платником є [PERSON] (а.с. 27). Як вбачається з інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова, місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 14.10.1988 року і по день надання довідки 06.08.2025 року (а.с.34). Даних щодо права власності відповідача на вказане нерухоме майно суду не надано. За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території. Згідно з Переліком постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих не побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] фактично спожито електричну енергію та частково сплачено, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. Згідно з п.5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку,або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем. За умовами п.3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії (а.с.13-17). Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і поданих доказах і підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року в розмірі 66 413,55 грн. При цьому повідомлена належним чином відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву і відповідних обґрунтованих доказами заперечень не подавала. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 1-3, 28).

Outcome: approved