Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось через свого представника Хлопкову М. до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову, посилаються на те, що 15.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір №948521169 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Посилається на те,що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту ,а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначає, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Вказує на те, що 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовженя терміну дії Договороу Фактоингу 1. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №138 від 15.06.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 року ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №948521169 на загальну суму 26 677,50 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Ухвалою Макарівського районного суу Київської області від 08.09.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано термін на подання відзиву на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечують проти заочного рішення. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась повторно, про день,час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ч.8 ст.128 ЦПК України, крім того, виклик відповідача до суду здійснювався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки у судові засідання відповідач суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань, не скористалась визначеного процесуальним законом правом надання до суду відзову на позов. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи то суд, у відповідності до норм ст.280 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони та/або їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що 15.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 948521169 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. [PERSON] за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4V98V. Зокрема, 15.04.2021 14:31:35 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку "Так", що є підтвердженням підписання договору. Після вчинених дій відповідача, 15.04..2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога`перерахувало грошові кошти в сумі 7 500,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) таТОВ «Таліон Рлюс»(Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього),ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму26 677,50 грн. Підтвердження факту укладення даного Реєстру та відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ«Таліон Плюс», Первісним кредитором передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту Відповідачу та були долучені Позивачем до позовної заяви. Зокрема, перехід права вимоги за кредитним договором відТОВ «Манівеошвидка фінансова допомога`доТОВ «Таліон Плюс`підтверджується Довідкою, наданою первинним кредитором. Таким чином відступлення прав вимоги до Відповідача на користьТОВ «Таліон Плюс`відбулося відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс`таТОВ «ФК «Онлайн Фінанс`укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п. 4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 677,50 грн.. Слід також звернути увагу, що відповідно до п. п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс`та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором №948521169 від 15.04.2021, становить 26 677,50 грн., яка складається з наступного: 7 500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 19 177,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою за період 15.06.2021- 31.07.2023 року. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістомстатей 626, 628 ЦК України договоромє домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1.2 Кредит надається сторокм на 30 днів. Відповідно п.п.1.4, 1.4.1 Нарахування процентів за окритсування Кредитом здійснюється в розмірі 156,95 відсотків річних, що становить 0,43 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним. Згідно із п. 1.8 Кредитного договору Проценти за користуванням Кредитом в розмірі, передбаченому Договром, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з пешого дня користування Крдитом, відповідно до суми Кредиту, яка фактично знаходиться у коитсуванні у Позичальника. 1.7.1. Повернення основної частини суми Кредиту переноситься на наситупний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надхлдженні платежу зобовязання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору, у зв`язку з чим, заборгованість за кредитним договором № 948521169 від 15.04.2021 року становить 26 677,50 грн., яка складається з наступного: 7 500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 19 177,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, тобто він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Законує оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 948521169 від 15.04.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України "Про захист прав споживачів", порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Зважаючи на вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному розмірі. Що стосується понесених судових витрат. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Ппозивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,440 грн. відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який у відповідності до вимог ст.141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Судом встановлено, що 05.06.2025 року між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТзОВ «Юніт Капітал» був укладений договір про надання правової допомоги № 05/06/25-01 та Додаткова угода №35770528225 від 05.06.2025. Разом з цим, позивачем надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року до договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, згідно якого позивачу було надано юридичних послуг на суму 5 000,00 гривень, а саме складання позовної заяви 3000,00 гривень; вивчення матеріалів справи 500,00 гривень; Усна консультація 500,00 грн., підготовка адвокатського запиту 500,00 грн., підготовка клопотання про витребування доказів 500,00 грн. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Тараненко А.І. послуг з професійної правничої допомоги позивачу ТзОВ «Юніт Капітал`на підставі договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи докази подані позивачем на підтвердження отримання правничої допомоги, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3 000,00 грн. є доведеним та обґрунтованим, а також таким, що підтверджується поданими доказами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінившиналежність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved