Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

позивач [PERSON] 15.09.2025 подав позовну заяву до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області про припинення стягнення аліментів, в якій просить суд припинити стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] ( [INFO] ; ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ) та визнати виконавчий лист (судовий наказ) виданий 06.06.2025 у справі №446/1238/25 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог покладається на те, що шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] 21.06.2022 було розірвано на підставі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. 06.06.2025 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області видано судовий наказ згідно якого з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] .. Однак, син [PERSON] фактично проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, а мама дитини проживає в іншій області та участі у вихованні сина та здійснення його утримання не бере. Таким чином, позивач зазначає, що з нього на користь [PERSON] безпідставно стягуються аліменти на утримання [PERSON] , що зумовило звернутись з даними позовними вимогами до суду та просить позовну заяву задоволити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.09.2025, цивільну справу передано на розгляд судді Костюк У.І.. Судом з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.09.2025 провадження по справі відкрито, визначено, що розгляд справи буде здійснюватись за правилами спрощеного позовного провадження та визначено дату судового засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву з підстав наведених у ній підтримав, просив задоволити, оскільки син перебуває на його утриманні, тому аліменти безпідставно стягуються з нього на утримання сина. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лущанець М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додатково зауважив, що син його довірителя проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила, покладаючись на те, вона працює на роботі та здійснює утримання сина. Після розірвання шлюбу звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , оскільки батько достатньо коштів не надавав. За гроші, які стягуються з [PERSON] на її користь, купляє все необхідне сину. А так як перебуває в інші області, здійснює догляд за сином в телефонному режимі, вважає, що батько належного догляду сину не дає, оскільки перебуває постійно на роботі, а дитина іноді проживає в дідуся (батька позивачки). [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що проживає разом з батьком з 2022 року. Гроші йому надають як мама, так і батько, однак кошти які сплачує батько на його утримання витрачає не всі. Мама проживає у Києві протягом 7-8 років, приїжджає раз на один-два місяці. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.01.2009 Прибужанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району, Львівської області, [INFO] народився [PERSON] , де в графі мама зазначено [PERSON] , а графі батько - [PERSON] /а.с.10/. Згідно судового наказу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.06.2025, вбачається те, що з 04.06.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на утримання [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до довідки №240 від 10.09.2025 виданої Прибужанівським старостинським округом Львівського району Львівської області вбачається те, що у будинку [ADDRESS] проживає та зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.9/. Реєстрація [PERSON] за вказаною адресою підтверджується і витягом з реєстру територіальної громади від 03.05.2023 №2023/003450959 /а.с.15/. Згідно акту про фактичне місце проживання особи на території Прибужанівського старостинського округу №84 від 10.09.2025 випливає те, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] фактично не проживає /а.с.11/. [PERSON] згідно витягу з реєстру територіальної громади від 15.11.2024 №2024/013852589 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.14/. Згідно акту про фактичне місце проживання особи №96 від 11.07.2025 вбачається те, що за адресою [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] /а.с.12/. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За положеннями ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як вказано у ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавство України передбачає, що підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки дитина сторін фактично проживає із батьком [PERSON] позивачем по справі, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для припинення стягнення з батька дітей аліментів на користь матері [PERSON] , оскільки змінились обставини справи, дитина, на користь якої були стягнуті аліменти, мешкають з батьком. Щодо доводів сторони відповідача, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає в іншій області тобто не проживає разом з дитиною. Спілкування з сином за допомогою телефонного зв`язку не є доказом того, що відповідачкою здійснюється фактичний догляд та утримання дитини. Щодо придбання мобільного телефону, суд відзначає, що дана покупка носить виключно разовий характер та не підтверджує здійснення нею постійного утримання [PERSON] .. У судовому засіданні син [PERSON] суду пояснив, що кошти йому надаються як батько , так і матір дитини. За таким обставин, відповідачкою не доведено факту повного утримання дитини, тому суд дійшов до висновку про недоведеність обставин, на які посилається відповідачка, як на підставу для припинення стягнення аліментів. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved