Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

20.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8402026, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 8300,00 грн. строком на 360 днів до 15.10.2025. 20.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № 8402026 про надання споживчого кредиту від 20.10.2024, відповідно до якої сторони погодили збільшити суму кредиту на 6000,00 грн., загальний розмір кредиту складає 14300,00 грн. Отримання відповідачем кредиту в розмірі 8300,00 грн. та 6000,00 грн. підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 22.07.2025 № 20250722-1.1. Згідно з розрахунком ТОВ «Авентус Україна» відповідач у зв`язку з невиконанням умов договору про надання споживчого кредиту № 8402026 від 20.10.2024 станом на 16.07.2025 мав заборгованість в розмірі 38324,00 грн., а саме: 14300,00 грн. основна сума боргу; 16874,00 грн. заборгованість за процентами; 7150,00 грн. заборгованість за штрафом. 17.07.2025 було укладено договір факторингу № 17072025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 8402026 від 20.10.2024. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 17.07.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 8402026 від 20.10.2024 на загальну суму 38324,00 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас суд відхиляє доводи позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 7150,00 грн. з відповідача за договором про надання\~споживчого кредиту\~№ 8402026\~від 20.10.2024 з огляду на таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на 17.12.2025 воєнний стан в Україні триває, а тому підстави для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 7150,00 грн. за договором про надання споживчого кредиту №8402026 від 20.10.2024 відсутні. Отже, враховуючи зазначене, загальна заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 8402026 від 20.10.2024 становить 31174,00 грн., з яких 14300,00 грн. основна сума боргу; 16874,00 грн. заборгованість за процентами. З огляду на викладене, оскільки позивачем доведено загальну заборгованість відповідача за договором про надання\~споживчого кредиту\~№ 8402026\~від 20.10.2024 на загальну суму 31174,00 грн., позов підлягає задоволенню у зазначеній частині. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2). До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 23.09.2025 № 137055, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн., оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на суму 31174,00 грн., що становить 81,34% від ціни позову, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 3028*81,34% = 2462,98 грн. Інші документально підтверджені судові витрати в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial