Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

03 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, а саме земельну ділянку. Як єдиний спадкоємець, він прийняв спадщину, та за його заявою заведено спадкову справу. З метою оформлення права на спадщину 29 жовтня 2025 року він звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у вчинені вказаної дії нотаріус відмовив, у зв`язку із наявними розбіжностями у документах, якими підтверджуються родинні відносини зі спадкодавицею так, у його свідоцтві про народження в графі мати вказано: « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть матері по батькові вказано « [PERSON] ». Крім того, ним встановлено, що у правовстановлювальному документі на земельну ділянку, що входить до складу спадщини, а саме у додатку № 1 до рішення Верхньовербізької сільської ради від 25 грудня 1997 року «Про передачу землі в приватну власність» та архівному витязі із рішення ХІ сесії 2 демократичного скликання Верхньовербізької сільської ради також допущена помилка в написанні по батькові матері, вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Тому, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та встановити факт належності їй рішення ХІ сесії 2 демократичного скликання Верхньовербізької сільської ради від 25 грудня 1997 року «Про передачу землі у приватну власність» і додатку до нього про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,80 га. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Волошанська О.І. подала заяву про розгляд справи в їхній відсутності, заявлені вимоги з вказаних підстав підтримала. Представник заінтересованої особи судове засідання також не з`явилася, щодо задоволення заяви не заперечила. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Відповідно до пункту 10 вказаної постанови Верховний суд України вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Верховний суд України в листі від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому запису має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , про що виконавчим комітетом Верхньовербізької сільської ради Коломийського району 26 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис №3 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Позивач як син покійної та єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 29 жовтня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у зв`язку з тим, що ним не підтверджено родинні відносини, та факт належності спадкодавці спадкового майна. Таким чином, заявник, як спадкоємець за законом не взмозі оформити свої спадкові права. Так, у його свідоцтві про народження в графі мати вказано: « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть матері по батькові вказано « [PERSON] » (а.с. 12). Крім того встановлено, що у правовстановлювальному документі на земельну ділянку - рішенні ХІ сесії 2 демократичного скликання Верхньовербізької сільської ради від 25 грудня 1997 року «Про передачу землі в приватну власність», відповідно до якого [PERSON] (так у документі) передано у приватну власність земельну ділянку в селі В.Вербіж площею 0,80 га (а.с. 14). У зв`язку із цим заявник не має можливості підтвердити документально факт родинних відносин з померлою матір`ю та довести факт належності останній спадкового майна. Відповідно до довідки виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року у рішенні ХІ сесії 2 демократичного скликання Верхньовербізької сільської ради від 25 грудня 1997 року допущена помилка в написанні по батькові власника, в якому правильно мало б бути зазначено « [PERSON] ». Встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, а встановити їх іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене суд доходить до висновку, що наданими заявником письмовими доказами в судовому засіданні підтверджено факт родинних відносин. Також суд дійшов висновку, що документи, в яких по батькові матері заявника вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] » з огляду на дату народження та місце проживання стосуються однієї і тієї ж особи, а вищевказані розбіжності у зазначенні даного імені по батькові є наслідком помилки. Тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved