Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-17 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 12 лютого 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 103730316, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 2600,00 грн, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі та штрафні санкції, що передбачені договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 17 червня 2023 року, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за договором про споживчий кредит № 103730316 від 12 лютого 2023 року. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, на досудові вимоги не реагував, в результаті чого в нього утворилась заборгованість у розмірі 10465,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 260,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 7605,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 260,00 грн. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість, судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного розгляду не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18\~грудня 2025\~року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 12 лютого 2023 року [PERSON] на сайті miloan.ua заповнив анкету-заяву на кредит № 103730316 (а.с.12 зворот). В подальшому, 12 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103730316 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором V47722, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів (пункт 1.1 Договору) (а.с.6-12). Сума кредиту (загальний розмір) становить 2600,00 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 12 лютого 2023 року (дата надання кредиту), пільговий період складає 15 днів (завершується 27 лютого 2023 року), поточний період складає 90 днів (завершується 28 травня 2023 року\~останній трок кредитування), річна процентна ставка в пільговий період складає складає 94,072%, а в загальний строк - 1052%, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (пільговий період) складає 3445,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (весь строк кредитування) складає 10465,00 грн (пункти 1.2, 1.3- 1,5 Договору). Комісія за надання кредиту: 260,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складатимуть: 7020,00 грн (пункт 1.5.3 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*56 (п. 2.1 Договору). Кредитор без згоди позичальника може відступити свої права вимоги за договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії договору без згоди позивальника (п. 3.2.6 Договору). Факт ідентифікації позичальника із присвоєнням йому одноразового ідентифікатора V47722 підтверджується довідкою про ідентифікацію [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с.12). Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.10 зворот). ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 2600,00 грн [PERSON] на рахунок № [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення № 59255383 від 12 лютого 2023 року (а.с.13 зворот). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в платіжному дорученні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 Договору № 103730316 від 12 лютого 2023 року. 27 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників (а.с.15 зворот-19). Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 27 червня 2025 року (а.с.24). Згідно платіжної інструкції № 71838 від 27 червня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 27 червня 2023 року (а.с.24 зворот). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ від 27 червня 2023 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 103730316 від 12 лютого 2023 року на загальну суму 10465,00 грн (а.с.25). 16 жовтня 2025 року за вих. № 22836356/597 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало відповідачу претензію про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором № № 103730316 від 12 лютого 2023 року на загальну суму 10465,00 грн (а.с.25 зворот). Згідно з наданими позивачем відомостями про щоденні нарахування та погашення, випискою з особового рахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 103730316 від 12 лютого 2023 року становить 10465,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 260,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 7605,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 260,00 грн (а.с.14). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язанням. Згідно з\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про споживчий кредит № 103730316 від 12 лютого 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] .. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). За змістом пункту четвертого\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт шостий частина першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 103730316 від 12 лютого 2023 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 2600,00 грн строком на 105 днів, а остання зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором, а також комісію. 12 лютого 2023 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до боржника\~ [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103730316 від 12 лютого 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та\~ [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі про споживчий кредит [PERSON] визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204\~ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України є\~обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти, проценти за користування ними, комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про споживчий кредит № 103730316 від 12 лютого 2023 року, яка становить 10465,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 260,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 7605,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 260,00 грн. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із ч. ч. 1, 2ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Матеріалами справи встановлено що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал`та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера УсенкаМ.І. (а.с. 29 зворот), акт наданих послуг №Д/4251 та детальний опис наданих послуг від 19 вересня 2025 року (а.с.30 зворот, 31), відповідно до яких адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу на суму 8000,00 гривень. Згідно з ч. 4ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат з надання професійної правничої допомоги суд, виходить із того, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Враховуючи викладене суд, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду цієї справи, з врахуванням характеру правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивача, складністю справи, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, непропорційності розміру витрат щодо предмета спору, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором по якому розмір заборгованості складає 10465,00 грн, а тіло кредиту становить по 2600,00 грн, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», з 8000,00 грн до 4000,00 грн. Вказані вище висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові № 205/5969/15-ц від 22 травня 2024 року. З огляду на те, що суд прийшов висновку про повне задоволення позову, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, а всього 6422,40 грн.

Outcome: approved