Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

06 жовтня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 04 серпня 2014 року Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №12. В обґрунтування заявлених вимог позивача посилається на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання буде проживати з батьком [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 2014 року, сторони уклали шлюб 04 серпня 2014 року, який зареєстрований Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 12. Під час державної реєстрації шлюбу позивачем змінювалося прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 16 листопада 2014 року. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу телефонограмою повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved