Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне\~товариство\~Акціонерний\~банк "УКРГАЗБАНК"звернулось до Покровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягенння заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1255/05/2021/0315 від 27.05.2021 року. Відповідно до п. 1.1., 1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в сумі 287000,00 грн. на придбання автомобіля на строк з 27.05.2021 року по 26.05.2025 року. Кредит надається позичальну шляхом безготівкового перерахунку кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Біла Церква». Відповідно до п. 1.3.1. Кредитного договору, за користування кредитними коштами в меажах терміну користування процентна ставка встановлюється у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п. 1.3.2 Кредитного договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, процентна ставка встановлюється у розмірі 5,01% річних та є фіксованою. У разі порушення позичальником будь-якого або декількох зобов`язань встаовлених умовами договору, позичальник сплачує банку комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,7% від суми наданого кредиту. Свої зобов`язання банк щодо надання кредитних коштів позичальнику, виконав. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком, позичальником та [PERSON] був укладений договір поруки №1255/05/2021/0315-2 від 27.05.2021 року. Відповідно до п.1.1. Догвоору поруки, поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №1255/05/2021/0315 від 27.05.2021 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №1255/05/2021/0315 від 27.05.2021 року, станом на 31.03.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 42260,38 грн., яка складається з: -Заборгованості по кредиту строкова 30516,06 грн., -Заборгованість по кредиту прострочена 11743,27 грн., -Заборгованість по процентам строкова 0,35 грн., -Заборгованість по процентам протрочена 0,70 грн. Ухвалою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 року, цивільну справу №189/1696/25 передано за підсудністю до Заводського районного суду міста Кам`янського. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025, цивільну справу №189/1696/25 передано до провадженя судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 16.06.2025 року позовну заяву залишено без руху. Згідно до відповіді №1488718 від 18.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 11.07.2025 року на виконання ухвали суду від 16.06.2025 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.07.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача\~ Публічного акціонерного\~товариства Акціонерний\~Банк «Украгазбанк»\~в судове\~засідання не\~з`явився. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлялись шляхом публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, що в розумінні ч. 12 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались. Заяв та клопотань про проведення розгляду справи за їх відсутності не подавали. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281,\~282\~ЦПК\~України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 27.05.2021 року між Публічним акціонернм товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладео кредитний договір №1255/05/2021/0315. Відповідно до умов даного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 287000,00 грн. на придбання автомобіля NISSAN Qashqai, 2020 року випуску. Кредит надається позичальну шляхом безготівкового перерахунку кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр Біла Церква». Термін кредитування: з 27 травня 2021 року по 26 травня 2025 року. Процентна ставка в межах строку кредитування 0,01% річних, поза терміном кредитування 5,01% річних. У разі порушення позичальником зобов`язань комісія 1,7% від суми наданого кредиту. 27.05.2021 року між Публічним акціонернм товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», [PERSON] та [PERSON] укладнено Договір поруки №1255/05/2021/0315-2. Відповідно до виписки/особовому рахунку з 27.05.2021 року по 31.03.2025 року вбачається, що відповідачами сплачувалась сума кредитних коштів, вбачаються нарахування. 07.04.2025 року на адресу [PERSON] та [PERSON] від АБ «УКРГАЗБАНК» направлено лист-вимогу щодо перерахування коштів на погашення заборгованості у розмірі 42260,38 грн. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави.\~Суд та\~учасники судового\~процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц надано висновки про правильне застосування норм права, де зазначено наступне: «Стаття 625\~ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у гривневому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора». За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки це є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Згідно з ч. 1\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 1.1 Договору Поруки № 1255/05/2021/0315-2 Поручитель поручається перед Кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №1255/05/2021/0315 від 27.05.2021 року, укладеному між Кредитором та позичальником, за умовами якого Позичальник зобов`язаний Кредитору у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом коштами, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, а також комісії та неустойки у розмірах і випадках, передбачених кредитним договором." Банк належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами Кредитного договору, зокрема, відкрив Позичальнику рахунок з обліку кредиту, відсотків та інших рахунків передбачених умовами Кредитного договору, здійснив перерахування кредитних коштів. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за Договором належним чином не виконує, порушує умови Договору. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Згідно із ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 31.03.2025 року у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 42260,38 грн., яка складається з: -Заборгованості по кредиту строкова 30516,06 грн., -Заборгованість по кредиту прострочена 11743,27 грн., -Заборгованість по процентам строкова 0,35 грн., -Заборгованість по процентам протрочена 0,70 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідач не спростовує факту отримання кредитних коштів згідно договору, та контррозрахунку заборгованості за кредитом суду не надає. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України\~відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи вимоги діючого законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» є підставними та обґрунтованими, оскільки відповідач тривалий час не в повному обсязі виконує свої зобов`язання за договором, не здійснює платежів у рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання, а враховуючи той факт, що з відповідачем 2 [PERSON] було укладено договір поруки, а отже взала на себе зобов`язання позичальника, то суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь Банку заборгованості за кредитним договором у сумі 42260,38 грн. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачів, в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved