Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 23 листопада 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у позивачки із відповідачем народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 23 липня 2014 року вона виїхала з м. Авдіївка разом з дитиною, якій на той момент було 2 місяці, в с. Урзуф Донецької області, де не було бойових дій. 28 січня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання спільного сина, [PERSON] 04 серпня 2015 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області було розірвано шлюб між нею та відповідачем. До 4-х річного віку дитини, відповідач іноді листувався з нею з приводу дитини. Позивач з власної ініціативи відправляла [PERSON] фото спільної дитини, щоб його родичі могли побачити онука. При цьому відповідач жодного разу не ініціював здійснення відео дзвінка, щоб побачити власну дитину, поспілкуватися з ним. За 11 років [PERSON] жодного разу не бачив і не чув власного батька, не має уявлення як він виглядає, окрім фотографій, які йому показувала мати. У 2018 році [PERSON] створив нову родину і його інтерес до дитини пропав взагалі. Відповідач заблокував позивача в усіх соціальних мережах та месенджерах. Таким чином, з 2018 року та по теперішній час (майже 8 років) батько взагалі не спілкується із сином, не цікавиться його життям, не виховує сина. За ці роки з боку [PERSON] не було жодної спроби зв`язатися з нею стосовно дитини, діючий номер телефону [PERSON] не змінює протягом 13 років. Більш того у 2022 році хлопчик знайшов акаунт батька в мережі «Instagram», додався в друзі та написав повідомлення, проте відповідач нічого не відповів і заблокував його. Після цього дитина більше не мала бажання шукати спілкування з батьком. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенському району в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що з 23 листопада 2013 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 23 листопада 2013 року. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 05 червня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 серпня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки № 74 від 04.08.2023 року, виданої Головою правління ОСББ «Паркова 6 Зп» [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з вересня 2020 року проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 01.06.2023 № 2304-5002793145 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 01.06.2023 № 2304-5002793162 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . На теперішній час, [PERSON] навчається в 5-му класі Запорізької гімназії № 58 Запорізької міської ради, що підтверджується копією довідки № 07-07/116 від 10.07.2025, виданої В о. директора Запорізької гімназії № 58 Вєчкутовою-Грушко В. Відповідно до «Інформації про навчання учня» № 07-07/163 від 04.07.2025: «Давид навчається в Запорізькій гімназії № 58 Запорізької міської ради з першого класу. Ступінь навчальних вмінь та навичок сформовані на достатньому рівні. Протягом навчання у початковій школі он-лайн уроки і оф-лайн уроки відвідував систематично Пропусків без поважних причин не було. Мати постійно підтримує зв`язок з класним керівником та вчителями. заздалегідь повідомляє про причини відсутності хворобливий стан або інші обставини. Батька дитини, [PERSON] , ніхто і ніколи в навчальному закладі не бачив. Він не підтримує зв`язок з вчителем, психологом, не цікавиться успіхами, досягненнями сина Мати, [PERSON] , постійно піклується дитиною, самостійно створює всі умови для розвитку і благополуччя дитини. Дитина на даний момент проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] , вітчимом [PERSON] , [INFO] , сестрою [PERSON] , [INFO] .» Поза навчанням у школі дитина- [PERSON] , також відвідує гурток їзди на роликових ковзанах «Elevate roller school», що підтверджується «Інформацією про відвідування гуртка», заняття з кінного спорту в КСК «Патріот Запоріжжя» та спортивну секцію бокс-кікбоксинг Громадської організації «Боксерський клуб «Беркут». Відповідно до відповіді № 7 від 04.08.2025 на адвокатський запит, наданої ТОВ «Клініка сімейного типу «Фемелі мед», з приводу надання інформації про стан здоров`я дитини у ТОВ «Клініка сімейного типу «Фемелі мед» знаходиться на обліку неповнолітній [PERSON] , [INFO] . На прийом та з приводу консультацій щодо вакцинації та стану здоров`я з дитиною завжди звертається мати, [PERSON] , [INFO]. Мати виконує рекомендації лікаря в повному обсязі, дитина профілактичні щеплення отримує за календарем та профілактичні огляди проходить вчасно. Згідно довідки виданої Донецьким ВДВС у Донецькому районі Донецької області № 22.7-33760 від 14.07.2025 про наявність заборгованості зі сплати аліментів, у межах виконавчого провадження № [NUMBER], про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 227/23/15-ц виданий 21.07.2015, [PERSON] за період з 28.09.2015 по 30.06.2025 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 300 270,47 грн. Як встановлено в судовому засіданні відповідач, батько дитини, не приймає участь у виховані дитини, матеріально дитину не забезпечує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від своїх законних обов`язків по вихованню дитини. Вихованням малолітнього [PERSON] , [INFO] займається його мати - [PERSON] . Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначені в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, а саме: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, які викладені в п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У судовому засіданні встановлено що відповідач не приймає участі у вихованні, розвитку дитини та її утриманні. Будь-яких спроб, щодо реалізації ним батьківських обов`язків не вживалося. Ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved