Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

02.09.2025 представник позивача подав до суду позовну заяву, в якому просив зобовязати відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та визначити відповідний спосіб та порядок спілкування та її участі у їх вихованні: безперешкодне спілкування позивача з онуками засобами телефонного, мобільного, поштового, електронного та іншого звязку у вільний від навчання час, у урахуванням режиму дня дітей; систематичні побачення позивача у місці проживання онуків з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв у відсутності відповідача; спільний відпочинок позивача з онуками влітку не менше 20 днів безперервно з метою оздоровлення дітей з правом виїзду до місць відпочинку в межах України та з правом виїзду до місця її проживання на період не менше 10 днів безперервно під час зимових канікул. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з дочкою позивача. Її дочка народила дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Рішенням Великоберезнянського районного суду від 09.05.2023 у справі № 298/376/23 шлюб між її дочкою та відповідачем розірвано, стягнуто з останнього аліменти на утримання дітей. [INFO] її дочка померла. Після проведення поховання її дочки онуки стали проживати з відповідачем. Спочатку останній не чинив їй перешкоди у спілкуванні з онуками. Згодом між ними виникли розбіжності з даного приводу та відповідач став обмежувати позивача у спілкуванні з онуками. З метою вирішення даного питання позивач звернулася до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідача. У подальшому, з метою захисту порушених та оспорюваних прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що бабуся має право спілкуватися із своїми онуками та брати участь у їх вихованні, представник подав до суду даний позов. 05.09.2025 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання. 28.09.2035 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково. Визначити наступний порядок участі бабусі (позивача у справі) у спілкуванні та вихованні з онуками (його дітьми), зокрема: необмежене спілкування позивача з онуками засобами телефонного, мобільного, поштового, електронного та іншого звязку, у вільний від навчання час, з урахуванням режиму дня дітей; безперешкодне отримання подарунків та грошових коштів онуками; за попереднім завчасним його повідомлення, систематичне побачення позивача з онуками, за їх згодою і місті їх проживання з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв без його присутності, з можливістю відвідування місць відпочинку, розважальних центрів, парків та інших громадських місць з урахуванням зайнятості дітей (школа, гуртки, тощо); за попереднім узгодженням з ним, спільний відпочинок позивача з онуками за їх згодою улітку виключно в канікулярний період не менше 20 днів безперервно з метою оздоровлення дітей з правом виїзду до місць відпочинку в межах України та з правом виїзду до місця проживання позивача із обов`язковим поверненням дітей до свого постійного місця проживання не менше ніж на два тижні до початку навчального року. В решті частині вимог просив відмовити. В обгрунтування позову вказав, що він не заперечує щодо спілкування позивача з онуками (його дітьми) та участі позивача у їх вихованні, однак, на його переконання, враховуючи інтереси дітей, їх вік та стан здоров`я, саме запропонований ним варіант порядку спілкування позивача з онуками відповідає потребам дітей та є достатнім для забезпечення участі позивача у процесі їх виховання. 02.10.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у змісті відзиву на позовну заяву. Також вказала, що з урахуванням стану здоров`я позивача, яка має захворювання, відповідач вважає що виїзд дітей до місця проживання позивача має забезпечуватися за його участі, щоб не травмувати останніх. Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши учасників процесу, з`ясувавши обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (дочка позивача у справі). 20.05.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Великоберезнянського районного суду від 09.05.2023 у справі № 298/376/23 розірвано, стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно змісту рішення суду неповнолітні діти проживали разом з матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Також встановлено, що після смерті матері [PERSON] неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком [PERSON] (відповідачем у справі) за адресою: [ADDRESS] . Позивач у справі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно змісту позовної заяви періодично виїжджає на заробітки до Іспанії. Предметом спору у даній справі є встановлення позивачу порядку спілкування з онуками (дітьми відповідача). Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу. За змістом статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що баба має право на спілкування з онуками та брати участі у їх вихованні. Водночас батько дітей не повинен чинити перешкоди у цьому. Відповідно до вимог ст. 19 СК України під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів ,які стосуються справі. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області від 24.10.2025 № 156, останній рекомендує встановити наступні способи участі бабусі [PERSON] у вихованні онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : необмежене спілкування позивача з онуками засобами телефонного, мобільного, поштового, електронного та іншого звязку, у вільний від навчання час, з у урахуванням режиму дня дітей; безперешкодне отримання від позивача подарунків та грошових коштів онуками; систематичні зустрічі позивача під час її відвідин онуків за місцем їх проживання, за згодою дітей, з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв без присутності батька, з можливістю відвідування місць відпочинку, розважальних центрів, парків та інших громадських місць з урахуванням зайнятості дітей, за своєчасного узгодження часу відвідин; спільний відпочинок позивача з онуками, за їх згодою, не менше 20 днів, щороку, під час літніх канікул за місце проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , або у місцях оздоровлення та відпочинку у межах України, за попередньою домовленістю та погодження місця та часу виїзду та повернення дітей не пізніше ніж за 10 днів до початку навчання; спільний відпочинок позивача з онучами, за їх згодою, не менше 10 днів у непарні роки під час зимових канікул за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , або у місцях оздоровлення та відпочинку у межах України, за попередньою домовленістю та погодження часу виїзду та повернення дітей. При цьому, органом опіки та піклування були заслухані думки дітей з приводу участі у їх житті бабусі (позивача у справі). Також останні вказали на те, що бажають зимові канікули проводити як з бабусею (позивачем у справі) так і батьком (відповідачем у справі). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З урахуванням того, що оскільки позивач була змушена звертатися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідача з метою усунення перешкод у спілкуванні з онуками, що вказує на те, що між сторонами наявний конфлікт з цього приводу, то суд дійшов до переконання, що відповідачем чиняться позивачу перешкоди у спілкуванні з її онуками. Доказів, які б вказували на протилежне, відповідачем суду не надано. Разом з тим, позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з онуками, підлягають частковому задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до \~уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. \~Державиучасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оскільки бабуся має право на спілкування зі своїми онуками та брати участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживають діти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з онуками - дітьми її дочки, яка померла, та відповідача у справі. Разом з тим, судом враховуються інтереси дітей та встановлюється графік зустрічей, який не буде порушувати режиму їх дня та навчання, не відриватиме від нормального та звичайного для дітей середовища. За таких обставин, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні позивача з її онуками та визначити позивачу спосіб участі у вихованні та особистому спілкуванні з її онуками, запропонований органом опіки та піклування. При цьому, з урахуванням думки дітей, суд вважає за необхідність встановити черговість у період зимових канікул. Відтак, оскільки зимові канікули онуки позивача проведуть у 2025 році з батьком, наступні у 2026 році суд вважає за необхідне визначити з позивачем, з подальшим їх чергуванням. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають інтересам дітей відповідача (онуків позивача). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: partial