Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (далі по текту - позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (далі по тексту - відповідач), треті особи: Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, Малинський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач володіє на праві спільної часткової власності 1/4 квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . В червні 2025 позивачу стало відомо, що на належну йому частку квартири накладено обтяження: арешт нерухомого майна. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Параметри запиту Адреса / Місцезнаходження: [ADDRESS] ) у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень зазначено наступні відомості: номер запису про обтяження: 183410; дата, час державної реєстрації: 06.08.2012 09:17:56; державний реєстратор: Кулик Наталія Михайлівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м. Київ; документи, подані для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: [NUMBER], виданий 03.08.2012, видавник: Відділ державної виконавчої служби Малинського РУЮ державний виконавець Фещенко М. М.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 483500 від 20.02.2013 18:19:14, Кулик Наталія Михайлівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м.Київ; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції, код ЄДРПОУ: 34829095, адреса: Україна, 11604, Житомирська обл., м. Малин, вул. Огієнка, 65; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12828582, 06.08.2012 09:17:56; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. З метою з`ясування причин та підстав накладення такого обтяження 23.06.2025 позивачем було направлено звернення до Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області. У відповідь листом Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області було повідомлено, що 06.08.2012 року державним виконавцем Малинського відділу ДВС до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження 12828582 - арешт нерухомого майна, невизначене майно, все нерухоме майно. При внесені даного обтяження були зазначені повні дані боржника: [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Водночас зазначено, що згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 14.02.2013 при внесенні відомостей про реєстрацію права власності на 1/4 частину нерухомого майна, номер відомостей про речове право: 183388, за власником: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кулик Наталією Михайлівною, з невідомих причин перенесено обтяження від 06.08.2012, яке накладалося на майно іншої особи. Також, Малинським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області зазначено, що обтяження за №12828582 внесено до Реєстру правомірно та відсутні підстави для його припинення. Для вилучення обтяження, внесеного реєстратором 14.02.2013, було рекомендовано звернутися до державного реєстратора нерухомого майна. 11.07.2025 року позивачем було направлене звернення до Міністерства юстиції України з проханням дати доручення Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві встановити причини виникнення вищевикладеної ситуації, поновити порушені права та зняти неправомірно накладене обтяження на належне мені майно. Міністерство юстиції України розглянуло вказане звернення позивача і листом від 14.08.2025 в межах компетенції повідомило, зокрема, що згідно даних системи та за інформацією Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні у Малинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 03 серпня 2012 року по 16 травня 2014 року перебувало виконавче провадження № [NUMBER], за яким боржником є [PERSON] з іншим реєстраційним номером облікової картки платника податків, яке завершено постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 16 травня 2014 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент прийняття рішення. Було зазначено, що Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] реєстратором Житомирської філії державного підприємства «Інформаційний центр» за № 12828582 до Реєстру заборон внесено запис про обтяження майна [PERSON] з іншою датою народження та іншим реєстраційним номером облікової картки платника податків, який відмінний від ідентифікуючих даних позивача. Міністерством юстиції України також було роз`яснено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Процедура розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України передбачена Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (зі змінами). Проте, станом на дату отримання листа Міністерства юстиції України, терміни для оскарження дій державного реєстратора вже було пропущено. Отож, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого той позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном на власний розсуд, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунув вказані недоліки. Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та представник третьої особи Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом, про причини неявки суд не повідомили. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив. Від представника третьої особи Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Грищенко М. М. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Разом з тим, остання подала письмові пояснення, за змістом яких повідомила, що на виконанні у Малинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження № [NUMBER], з примусового виконання виконавчого листа № 2/0614/123/2012 від 13.06.2012 виданого Малинським районним судом Житомирської області про стягнення на користь АТ КБ "Приват Банк" 63 815,17 грн боргу з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] . Державним виконавцем 03.08.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника (в редакції Закону на момент прийняття рішення), що стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 12828582, реєстратором: Житомирська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, саме відносно [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] . 16.05.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Підстави припинення арешту, при поверненні виконавчого документу стягувачу з даних підстав, відсутні. Виконавчий лист № 2/0614/123/2012 від 13.06.2012 виданий Малинським районним судом Житомирської області про стягнення на користь АТ КБ "Приват Банк" 63 815,17 грн боргу з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] , надійшов на виконання до Малинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повторно, у зв`язку з чим державним виконавцем 17.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER], яке входить до зведеного виконавчого провадження № [NUMBER]. Таким чином, відділом ДВС на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] накладено арешт на майно [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] , а не на майно заявника [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий Харківським РУ ГУ МВС України в місті Києві (РНОКПП [NUMBER] ). При цьому, згідно інформаційної довідки № 43252724 сформованої 23.06.2025 наявний запис про обтяження № 183410: реєстрацію обтяження здійснено державним реєстратором Кулик Наталія Михайлівна Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; документи, подані для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: [NUMBER], виданий 03.08.2012, видавник: Відділ державної виконавчої служби Малинського РУЮ; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 483500 від 20.02.2013, який стосується реєстрації право власності за громадянином [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий Харківським РУ ГУ МВС України в місті Києві (РНОКПП [NUMBER] ); відомості про суб`єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції, код ЄДРПОУ: 34829095. Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Таким чином, можливо державним реєстратором Кулик Н. М. при реєстрації обтяження № 183410 не звернута увага на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] накладено арешт на майно боржника саме [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] . Разом із цим, на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № [NUMBER], до складу якого входить сім виконавчих проваджень на загальну суму боргу 509 480,37 грн, боржником за якими є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , в тому числі виконавче провадження № [NUMBER] по якому винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 50625204. Тому, на даний час підстави зняття арешту саме з майна [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , відсутні. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що згідно з відомостями, які містяться у витязі № 632563 від 20.02.2013 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт нерухомого майна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності, розмір частки 1/4 належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 11.06.1996 Харківським РУГУ МВС України в м. Києві; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 21.06.2004 Відділом приватизації державного житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, свідоцтво видано згідно з розпорядженням № 37442 від 21.06.2004 (а. с. 40-41). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі виконавчого провадження № [NUMBER], особа майно якої обтяжується [PERSON] (а. с. 37-39). З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області з приводу ситуації, яка виникла. У відповідь останній повідомив позивачеві, що 06.08.2012 державним виконавцем відділу до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження 12828582 - арешт нерухомого майна, невизначене майно, все нерухоме майно. При винесенні даного майна зазначено повні дані боржника: [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Водночас згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 14.02.2013 при внесенні відомостей про реєстрацію права власності на 1/4 частину нерухомого майна, номер відомостей про речове право: 183388, за власником: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кулик Наталією Михайлівною, з невідомих причин перенесено обтяження від 06.08.2012, яке накладалось на майно іншої особи (а. с. 42). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1/4 частки квартири [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Малинського РУЮ (державний виконавець Фещенко М. М.) про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 03.08.2012, реєстраційний номер обтяження 183410, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Кулик Наталія Михайлівна. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Так, як встановлено судом у ході розгляду справи, арешт, що був помилково накладений на нерухоме майно позивача, замість відповідача. У свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та власний розсуд. Таким чином, з огляду на те, що позивач не є боржником у виконавчому провадженні № [NUMBER], а накладений арешт на нерухоме майно позивача порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження таким майном, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, накладеного на підставі на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Малинського РУЮ. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20грн.

Outcome: approved