Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору, з уточненими в ході судового розгляду вимогами: «Зобов`язати Хмельницьку міську раду вчинити дії шляхом подання Хмельницькій регіональній філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяви за формою, наведеною в додатках до Положення про Спадковий реєстр, про скасування запису про реєстрацію заповіту від 02.06.2017, посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 20, в Спадковому реєстрі.» Ухвалою судді від 24.10.2024 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 26.03.2025 року дану цивільну справу призначено до судового розгляду з викликом учасників справи, за наявності їх представників та свідків за клопотаннями, викладеними в позові. Ухвалою суду від 03.12.2024 року позовні вимоги до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представник відповідача позову не визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Муращика О.В. проти задоволення позову заперечив. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, в листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору Хмельницька міська рада, приватний нотаріус Гребеннікова Олена Іванівна про визнання заповіту недійсним. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Бажаючи успадкувати майно померлої матері, у встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тоді ж дізналася, що [PERSON] 02.06.2017 на випадок своєї смерті склала заповіт, який був посвідчений секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.А. Згідно змісту вказаного заповіту, [PERSON] все своє майно і все, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] 12.08.2021 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 162/2021. Спадкове майно складається з: 1) земельної ділянки: кадастровий номер: 6821580400:03:036:0013, площею (га): 2.22 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою Хмельницька обл., Деражнянський р., с/рада. Богдановецька. 2) земельної ділянки: кадастровий номер: 6821580400:03:036:0012, площею (га): 2.22 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою Хмельницька обл., Деражнянський р., с/рада. Богдановецька. Проте, згідно висновку експерта Хмельницького відділення КНДІСЕ за результатами проведення повторної судової почеркознавчої експертизи № 239/240/24-26 від 09.07.2024 підписи від імені [PERSON] у оригіналі заповіту від 02.06.2017 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Наявність у даному досліджуваному підписі діагностичних ознак, ступеня їх прояву, характер та локалізація свідчать про вплив на виконання цього підпису якихось збиваючих факторів, ймовірніше за все, природного характеру (до яких, зокрема, можуть відноситися похилий чи старечий вік виконавця, його тяжкий хворобливий стан, виконання почергового об`єкта незвичною до письма рукою, незручна поза виконавця, незручне тримання пишучого приладу, незручне розміщення матеріалу письма відносно пишучого, обмеження рухливості пишучої руки, тощо). Підпис від імені [PERSON] в оригіналі заповіту від 02.06.2017 виконаний не [PERSON] , зразок підпису якої надано у заяві про виплату щомісячної суми підвищення до пенсії від 15.06.2011, а іншою особою. Вищевказаний висновок експерта містить чітку та однозначну відповідь на поставлені судом питання, а саме, що підпис від імені [PERSON] в оригіналі заповіту від 02.06.2017 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В., у справі № 673/1257/21 (провадження № 2/673/11/24) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Хмельницька міська рада та приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна про визнання заповіту недійсним було ухвалено залишити без задоволення. Однак, разом з тим у тексті рішення було також встановлено нікчемність заповіту від 02.06.2017, що посвідчений секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М. та зареєстрованому у реєстрі за № 20. Так, згідно чинного цивільного процесуального законодавства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі, відповідно до частини п`ятої статті 82 ЦПК України. З огляду на вказане, з моменту набрання рішенням суду законної сили [PERSON] , як спадкоємця за законом, звертається до суду із позовними вимогами про виключення з реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту, складеного та підписаного невідомою особою від імені [PERSON] . ІІ.НОРМАТИВНЕ ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до частин першої, третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом частини першої статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. У силу частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно зі статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із положень частини першої та другої статті 1223 ЦК України слідує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом частини третьої статті 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. За змістом частини першої статті 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. У силу підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Згідно з пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних). Пунктом 2 частини другої розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 № 22/5 (яка була чинною на час посвідчення заповіту), визначено, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Як передбачено частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Матеріалами справи № 673/1257/21 підтверджується, що висновок експерта Хмельницького відділення КНДІСЕ за результатами проведення повторної судової почеркознавчої експертизи № 239/240/24-26 від 09.07.2024 було складено на виконання ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.01.2024, якою було задоволено клопотання сторони відповідача про призначення вказаної експертизи. Вищевказаний висновок експерта містить чітку та однозначну відповідь на поставлені судом питання, а саме, що підпис від імені [PERSON] в оригіналі заповіту від 02.06.2017 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Також зауважуємо, що в межах справи № 673/1257/21 суд дійшов висновку, що досліджувати наявність повноважень посадової особи на посвідчення заповіту не має доцільності, оскільки не підписання заповіту особисто заповідачем є самостійною та достатньою підставою вважати його нікчемним. З огляду на наведене, складений спадкодавцем [PERSON] є нікчемним правочином не за рішенням суду, а відповідно до закону з моменту його укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України та частини першої статті 1257 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.09.2022 року у справі № 147/1062/21. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Відповідно до пункту 8 Порядку, посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінформ`юсту або його філіям заяв про реєстрацію. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації заповіту, посвідченого органом місцевого самоврядування, також зазначена у частині другій пункту 2.3 Положення про Спадковий реєстр. Згідно з вимогами пунктів 1.6, 2.3, 2.6, 2.9 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1810/5 від 07.07.2011 передбачено, що відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат», спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру. Відповідно до розділу II Положення про Спадковий реєстр, відомості про зміну чи скасування заповіту вносяться одночасно з реєстрацією документа, який змінює або скасовує заповіт(пункти 2. 1.4, 2. 1.5), або у разі визнання заповіту недійсним (пункт 2.1.6). За наведених обставин та зважаючи на те, що оспорюваний заповіт є нікчемним, вимога Позивача про застосування наслідків нікчемності заповіту шляхом виключення з реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту від 02.06.2017, що посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М. та зареєстрованому у реєстрі за № 20, є обґрунтованою, що є підставою для задоволення позову. ІІІ. ВИЗНАЧЕННЯ ЗМІСТУ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ЩОДО ВІДПОВІДАЧА. Хмельницька міська територіальна громада утворена 12.06.2020 шляхом об`єднання Хмельницької міської ради обласного значення, Богдановецької сільської ради Деражнянського району, Копистинської, Олешинської, Шаровечківської сільських територіальних громад та Водичківської, Давидковецької сільських рад Хмельницького району. Хмельницька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Богдановецької сільської ради з дня набуття повноважень новообраною радою. Відтак, Хмельницька міська рада є представницьким орган місцевого самоврядування, який відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади. Відтак, Позивачем зазначено як відповідача Хмельницьку міську раду. IV. ЗАЗНАЧЕННЯ ВІДОМОСТЕЙ, НЕОБХІДНИХ ДЛЯ ПРАВИЛЬНОГО ВИРІШЕННЯ СПОРУ ТА ВИКОНАННЯ ІНШИХ ВИМОГ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ЗАКОНУ. На виконання пункту 7 частини третьої статті 175 ЦПК України зазначаємо, що Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26.09.2024 у справі № 673/1077/24 (провадження № 2-з/673/22/24) було накладено арешт на: 1) земельну ділянку, кадастровий номер 6821580400:03:036:0013, площею 2.22га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яка належала [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження, тощо); 2) на земельну ділянку, кадастровий номер 6821580400:03:036:0012, площею 2.22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яка належала [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження, тощо. В ході судового розгляду представником позивача було подано заяву про зміну предмета позову. В обґрунтування звернення до суду із даною заявою, стороною позивача було зазначено, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В., у справі № 673/1257/21 (провадження № 2/673/11/24) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Хмельницька міська рада та приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення. Проте, встановлено нікчемність заповіту від 02.06.2017, що посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М. та зареєстрованому у реєстрі за № 20. У мотивувальній частині рішення зазначено, що саме по собі встановлення нікчемності заповіту не призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки заявивши вимогу про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків нікчемності правочину, є неналежним способом захисту. Що й стало причиною звернення до суду з позовом про застосування наслідків нікчемності правочину. Крім того, у жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулась із листами до Хмельницької міської ради та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» з проханням виключити з реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та із Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту від 02.06.2017, посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М. зареєстрованому у реєстрі за № 20. Листом від 10.10.2024 № 40 старостою старостинського округу з центром у селі Богданівці Хмельницької міської об`єднаної територіальної громади було надано відмову у вчиненні зазначених дій, зважаючи на відсутність підстав виключення даного заповіту з реєстру нотаріальних дій. Листом Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 24.10.2024 № 5254/21позивачу [PERSON] роз`яснено, що у разі отримання від органу місцевого самоврядування, належним чином оформленої заяви, необхідну інформацію буде внесено до Спадкового реєстру у порядку та строки, визначені чинним законодавством України. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду із даною заявою. ІІ. Нормативне обґрунтування зміни предмета позову наведено нижче. Відповідно до підпункту 1.10 пункту 1 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5 відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі». Відповідно до підпункту 1.3.2 пункту 1.3 розділу І Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5 реєстраторами Спадкового реєстру є Державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його регіональні філії щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 1.5 розділу І Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5 реєстратори вносять відомості до Спадкового реєстру, перевіряють за даними Спадкового реєстру інформацію про наявність або відсутність посвідчених заповітів, спадкових договорів, заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину і видають (виготовляють) відповідні витяги та інформаційні довідки в порядку, встановленому цим Положенням. Підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 розділу ІІ Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5 реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заповіти та спадкові договори щодо документа, який змінює або скасовує заповіт: вид (заповіт, заповіт подружжя, спадковий договір, заява, інший документ); серії та номери спеціальних бланків нотаріальних документів (за наявності), на яких викладено текст документа; номер у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; дата та місце посвідчення документа; відомості про особу, яка посвідчила такий документ; місце зберігання (за наявності). Абзацом 2 пункту 2.3 розділу ІІ Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5 посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання державному підприємству «Національні інформаційні системи» або його філіям заяв в електронній формі з використанням системи взаємодії за формою, наведеною в додатках 1-3, 9. Отже, вимога «Скасувати запис про реєстрацію заповіту» може бути реалізована шляхом зобов`язання Хмельницької міської ради вчинити дії шляхом подання Хмельницькій регіональній філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяви за формою, наведеною в додатках до Положення про Спадковий реєстр. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 30.01.2023 року у справі №472/566/19, від 01.06.2022 у справі № 467/713/20. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018, справа № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18); від 30.01.2019, справа № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18); від 11.09.2019, справа № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19). Тож ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права; 2) в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим); 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії; 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Відтак, завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а обраний позивачем спосіб захисту є неналежними способом захисту, а тому вважаємо за потрібне реалізувати право на подання заяви про зміну предмета позову. Тож формулювання вимоги шляхом «Зобов`язати Хмельницьку міську раду вчинити дії шляхом подання Хмельницькій регіональній філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяви за формою, наведеною в додатках до Положення про Спадковий реєстр,про скасування запису про реєстрацію заповіту від 02.06.2017, посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 20,в Спадковому реєстрі» стане, на думку позивача, ефективним способом захисту, оскільки відповідає вимогам статті 16 ЦК України і виходячи з приписів пункту 2.3 Положення про Спадковий реєстр та призведе до поновлення порушеного права позивача. Заява про залишення позовних вимог без розгляду в частині вимог до державного підприємства «Національні інформаційні системи» була задоволена судом. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника, та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета й підстави позову. Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21). Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема, в статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Згідно з частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема, в такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20. Також у вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що заміна позовних вимог іншими вимогами та / або доповнення позовних вимог новими вимогами, зокрема і у разі, якщо позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, відбувається саме шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення/зменшення розміру позовних вимог. У даному випадку позивачем здійснено зміну матеріально-правової вимоги, тобто змінено предмет позову, що не суперечить вимогам частини п`ятої статті 49 ЦПК України. З огляду на викладене вище, заява не суперечить положенням цивільного законодавства, не виходить за межі спірних правовідносин, а тому суд вважає за необхідне заяву про зміну предмета позову задовольнити. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , тому наявні правові підстави задовольнити зазначений вище позов з урахуванням зміни його предмета та зобов`язати Хмельницьку міську раду вчинити дії шляхом подання Хмельницькій регіональній філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяви за формою, наведеною в додатках до Положення про Спадковий реєстр, про скасування запису про реєстрацію заповіту від 02.06.2017 року, посвідченого секретарем Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Плут В.М. зареєстрованого у реєстрі за № 20, в Спадковому реєстрі». На підставі викладеного,

Outcome: approved