Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

15.10.2025\~від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду\~надійшла позовна\~заява до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.06.2024 по 30.09.2024, в розмірі 17 515 грн 95\~коп. На обґрунтування позовної заяви представник позивача [PERSON] зазначив, що позивач відповідно до Статуту та Положення про Зміївську ТЕС здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. У період з червня 2024 року по вересень 2025 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме: квартира [ADDRESS] , де мешкають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Поточна заборгованість за період з 01.06.2024 по 30.09.2025 складає 17 515 грн 95 коп. Відповідачі до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з відмовою від отримання комунальних послуг не зверталися, жодних заяв не направляли. Комунальні послуги отримують своєчасно. Всупереч діючому законодавству відповідачі не здійснюють оплату комунальних послуг, у зв`язку з чим станом на 30.09.2025 виникла заборгованість, яка становить 17\~515\~грн 95 коп. Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 20.11.2025. 20.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідачів судовий розгляд відкладено до 11.12.2025. 11.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просив проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не повідомили про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Немає відомостей про причину повторного нез`явлення відповідачів, яких суд повідомляв про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і які не подали відзив чи заяву про судовий розгляд за їх відсутності, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних (постановлення заочного рішення) відповідно до частини 4 статті 223, частини 2 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, згідно довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/1909 від 16.10.2025 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 37). Згідно довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/1908 від 16.10.2025 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 38). Згідно довідки ГУ ДМС України в Харківській області № 6301.4.3-19361/63.2-25 від 17.10.2025 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 43). Згідно довідки ГУ ДМС України в Харківській області № 6301.4.3-19352/63.2-25 від 17.10.2025 відповідач [PERSON] не зареєстрована на території Харківської області (а. с. 42). 01.11.2016 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14-17). Даними копії ордеру на заняття житлової площі в гуртожитку для малосімейних в КП\~"Комунальник" № 17-2004 підтверджується, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право користування квартири [ADDRESS] (а. с. 27). З довідки Зміївської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" № 08/641 від 10.10.2025 вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 29). З наданих позивачем розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за період з 01.06.2024 по 30.09.2025 наявна заборгованість у розмірі 17 515 грн 95 коп. (а. с. 8-10). Відповідачами не подано будь-яких заяв, у яких заперечувалася б правильність зазначених розрахунків, а також ті обставини, що за адресою: [ADDRESS] , їм надавалися позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідністю з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України плата за \~комунальні \~послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідачів невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надані. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виконали зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, тому позов про стягнення з них заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 17\~515\~грн 95 коп., нараховану станом на 30.09.2025. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved