Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернувся з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості в загальній сумі\~ 24 817,00\~грн. за кредитним договором № 00-9825492 від\~21.06.2024\~року. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 21.06.2024 між ТОВ «КРЕДИТ МАКС» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 00-9825492 сума наданого кредиту становить 6\~500,00\~ грн. ТОВ «Кредит Макс» умови договору виконало, перерахувавши на рахунок відповідачки обумовлену договором суму. Крім того, відповідно до п.1.6. кредитного договору кредитодавцем здійснено нарахування одноразової комісії в розмірі 15% від суми кредиту, що складає 975 грн. Вказує, що 20.01.2025 між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК ЕЙС» укладено Договір факторингу № 20012025-МК ЕЙС. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 20.01.2025 за Договором факторингу 1 від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 24 817,00 грн. Таким чином, позивач набув\~право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором від 21.06.2024 року за № 00-9825492. Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків, обумовлених кредитним договором, в нього виникла заборгованість, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на умови договору та норми матеріального права, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності представника не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання, однак рекомендовані поштові відправлення повернулися за зворотною адресою до суду без вручення з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до приписів п.3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ ,а також\~інформація щодо даної справи розміщується на\~офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Про причини своєї неявки\~відповідачка\~суд не повідомила\~і не подала\~відповідної мотивованої\~заяви про відкладення розгляду справи. Крім того, у встановлений\~строк відповідачкою не було подано\~відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив;\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ МАКС» та [PERSON] у формі електронного документу з використанням електронного підпису, укладено договір. Договір підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора 65615. Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: - перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.treba.credit, - зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, - за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. 20.01.2025 між Первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 20.01.2025 до Договору факторингу від ТОВ «ФК «МАКС КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 24 817,00 грн. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором № від\~21.06.2024\~року, становить 24\~817, 00 грн., яка складається з : 6 500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 975 грн. - одноразова комісія за надання кредиту, 17 342,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Отримання кредитних коштів на рахунок відповідача, підтверджується витребуваною судом за клопотанням позивача випискою по рахунку [PERSON] за період з 21.06.2024 року по 26.06.2024 року з якої вбачається, що 21.06.2024 року на рахунок за № [NUMBER] , який належить саме: [PERSON] , було перераховано суму кредитних коштів в розмірі 6 500 грн - деталі операції ( Зарахування переказу), що узгоджується з інформаційною довідкою яка наявна в матеріалах справи, щодо перерахунку коштів позичальнику . Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, заперечень та/або відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було, не надано доказів, які спростовують наявність заборгованості відповідача перед позивачем та підтверджують належне виконання зобов`язань за кредитним договором. У той же час, наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. а також сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір та замовлення про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 р., детальний опис наданих послуг, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю, ордер. \~ \~ \~ \~Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. \~ \~ \~ \~Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). На думку суду, понесені ТОВ "Фінансова Компанія Ейс" витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. є співмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Відповідач не подавав заяви про зменшення цієї суми. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved