Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до Сосницького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 200522544 від 05 травня 2016 року в розмірі 44 734 гривень 03 копійки, судовий збір та витрат на професійну правничу допомогу. Заявлені вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 05\~травня 2016 року між\~ ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200522544 щодо кредитування, відповідно до умов якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі\~10\~200\~гривень,\~зі встановленим\~строком користування\~до 05\~травня 2021\~року. Відповідач\~зобов`язався повернути\~отримані кошти\~у встановлений\~в Кредитному\~договорі строк,\~та сплатити\~відсотки за\~користування кредитними\~коштами. 20 липня 2020 року на підставі Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року в справі № 910/11298/16, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором № 200522544. Додатком до договору № 7_БМ є реєстр кредитних договорів. Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 02 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за Кредитним договором становить 28 768 гривень 74 копійки, з яких: заборгованість за кредитом 9 661 гривень 47 копійок; заборгованість за відсотками 19 107 гривень 27 копійок. Заборгованість розрахована станом на дату укладання договору факторингу № 7_БМ від 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Сума збитків з урахуванням 3% річних 2 591 гривня 55 копійок. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 13 373 гривні 74 копійки. Разом заборгованість становить 44 734 гривні 03 копійки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року справу передано на розгляд до Новозаводського районного суду міста Чернігова за підсудністю. Ухвалою судді від 08\~серпня 2025\~року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06 жовтня 2025 року ухвалою суду відкладено розгляд справи у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», проти винесення\~судом заочного\~рішення не\~заперечує (а.с. 5). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, відзив на позовну заяву не подала. На підставі статей 280, 281 ЦПК України\~судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 05 травня 2016 року [PERSON] підписала Заяву (оферту) № 200522544, відповідно до змісту якої запропонувала Публічному акціонерному товариству «Банк Михайлівський» на умовах викладених в Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку, зазначених в ОП Заяви та Тарифах по картках Банку укласти з нею договір про надання та використання платіжної картки. Підписанням заяви (оферти) № 200522544 [PERSON] погодилась з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про Картку будуть являтися Умови по картках та Тарифи по картках, з якими вона ознайомлена та повністю згодна, їх зміст розуміє, та положення яких зобов`язується неухильно дотримуватись, які розміщені Банком в місці, в якому було оформлено дану Заяву, та/або мережі Інтернет на сайті Банку www.mbank.kiev.ua та/або у відділеннях Банку; прийняттям (акцептом) Банком її Заяви (оферти) про укладення Договору про Картку будуть дії Банку по відкриттю їй Рахунку Картки; розмір ліміту буде встановлений Банком самостійно на підставі відомостей, повідомлених нею Банку; строк дії ліміту під операції з Карткою буде відповідати строку дії Договору про Картку (якщо інше не буде обумовлено в Умовах по картках); активація та використання нею картки буде здійснюватися відповідно до цієї заяви, а також до Умов по картках та Тарифів по Картках, що будуть діяти в Банку на момент активації (п. 1.5 Заяви (оферти)). 05 травня 2016 року [PERSON] підписала анкету № 2766589, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)/Зарплатна», договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Банк Михайлівський» № NSK200522544, тарифи по продукту «Прибуткова картка+Кредитка/Зарплатна» та розписку про отримання платіжної картки та/або Пін-коду, відповідно до якої отримала платіжну картку № [NUMBER] , також надала згоду на обробку персональних даних та отримала реквізити для зарахування заробітної плати, соціальних та інших виплат з номером відкритого рахунку № [NUMBER] (т. 1 а.с. 331-337). Згідно із Довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)/Зарплатна» вказана сума кредиту розмір кредитного ліміту до 50 000 гривень, строк кредиту 12 місяців, процентна ставка за кредитом 58,8% річних нараховується на залишок заборгованості по кредиту (т. 1 а.с. 333). 20 липня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (т. 1 а.с. 328-329). ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти (ціну відступлення), як це передбачено умовами договору, що підтверджується копією платіжної інструкції № 25 від 09 липня 2020 року (т. 1 а.с. 340). Згідно витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, що є додатком № 1 до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, боржник [PERSON] зазначена у списку під № 30560, загальна сума заборгованості за договором № 200522544 складає 28 768 гривень 74 копійки, що складається з: заборгованості за основним зобов`язанням 9 661 гривня 47 копійок; заборгованості по нарахованим відсоткам 19 107 гривень 27 копійок (т. 2 а.с. 338-339). Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року у справі № 910/11298/16 було задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, а саме зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року № 2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року № 1 та додатках до нього (т. 1 а.с. 341-356). На виконання вказаного рішення були відкриті виконавчі провадження, які закінчені 29 грудня 2022 року та 17 січня 2023 року, у зв`язку з виконанням виконавчого документа наказу № 910/11298/16 в повному обсязі (т. 1 а.с. 357, 358). Згідно з випискою по особовим рахункам ПАТ «Банк Михайлівський» за період з 23 травня 2016 року до 27 липня 2020 року, яка сформована 27 січня 2025 року, відображено рух коштів по рахунку відповідачки (т. 1 а.с. 10-320). Із розрахунку заборгованості ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 200522544 від 05 травня 2016 року вбачається, основна сума заборгованості за договором (з 06 березня 2022 року по 06 березня 2025 року) становить 28 768 гривень74 копійки, інфляційні втрати 13 373 гривні 74 копійки, 3% річних за період з 06 березня 2022 по 06 березня 2025 року 2 591 гривня 55 копійок (т. 1 а.с.9). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 статті 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Приписи ст. 1056-1 ЦК України регламентують проценти за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Частиною третьою ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п. 3 ч. 2 ст.\~129\~Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80\~ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом укладеного між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський» договору є надання та використання платіжної картки із встановленим кредитним лімітом. У заяві (оферті) № 200522544 від 05 травня 2016 року зазначено, що кредитний ліміт становить 10 200 гривень, дата відкриття рахунку 05 травня 2016 року, максимальна ставка по ліміту 58,8%, однак строк дії кредитного договору не вказано (а.с. 331). Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження розміру заборгованості позивач надав виписку по особових рахунках [PERSON] за період з 23 травня 2016 року по 27 липня 2020 року, яка не охоплює період з дати укладення кредитного договору 05 травня 2016 року, а тому неможливо встановити, яку суму кредитного ліміту використала відповідач, який розмір відсотків нараховувався за користування певною сумою кредитного ліміту та за який період нараховувались відсотки, що позбавляє суд можливості перевірити факт наявності заборгованості [PERSON] за договором № 200522544 від 05 травня 2016 року та правильність її розрахунку, в тому числі, і в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних. Крім того, у виписці зазначені номери рахунків, які не відповідають рахунку [NUMBER] , зазначеному в заяві (оферті) № 200522544. Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 262 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Належність права вимоги за кредитними договорами, які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Позивач зазначає, що оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року не були передані ТОВ «Діджи Фінанс», в зв`язку з чим на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12 серпня 2021 року приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12 серпня 2021 року приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали зазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно із Довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)/Зарплатна» строк кредиту складав 12 місяців, тобто відповідач зобов`язана повернути кредитні кошти до 05 травня 2017 року, отже трирічний строк позовної давності тривав до травня 2020 року, а з позовом позивач звернувся у липні 2025 року та просить поновити строк давності для подання позову. Згідно п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 встановлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 року, який був відмінений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023року. Також, Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і на даний час. Згідно п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав законної сили 04 вересня 2025 року, вирішено пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключити. V. Розподіл судових витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 гривень 40 копійок ( т.1 а.с.7). Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не стягуються.

Outcome: dismissed