Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Адвокат Шкорка І.М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 05.03.2005 року позивач уклала шлюбу з відповідачем. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] . Разом з тим зазначає, що стосунки між подружжям суттєво погіршились, закінчилась довіра, вони вже декілька років проживають окремо, це все в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Позивач та Відповідач переконані, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. З урахуванням наведеного позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 березня 2005 року у Виконавчому комітеті Чопської міської ради, актовий запис №06; Змінити прізвище, обране [PERSON] , « [PERSON] » під час державної реєстрації шлюбу, на дошлюбне « [PERSON] ». Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Однак, від її представника адвоката Шкорки І.М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 05 березня 2005 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Чопської міської ради в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 06, що стверджується долученою до справи копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданим 05 березня 2005 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами справи слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на позовну вимогу про відновлення позивачці дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе відновити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved