Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача, на підставі ст. 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, 1047, 1049 ЦК України, звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики №78347151 у розмірі 34475,07 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що 12.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78347151. Згідно п.1 договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату нележні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 34475,07 грн., з яких: 7042,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27432,15 грн. - сума заборгованості за відсотками. В супереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики №78347151 у розмірі 34475,07 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 40-42). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві клопотала про розгляд справи за їх відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с. 5). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав (а.с.39, 45, 49, 52, 54, 59, 61). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78347151, відповідно до умов якого останній отримав позику у розмірі 11500,00 грн., зі строком позики 30 днів, дата повернення позики (останній день) 12.07.2023, процентна ставка/день 2,5% (фіксована); знижена процентна ставка/день 0,75% (застосовується у відповідності до умов програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70% (не застосовується в період карантину), пеня/день - 2,70% (не застосовується в період карантину), орієнтовна реальна річна процентна ставка 1091,20%, орієнтовна загальна вартість позики 14087,50 грн. Відповідно до п.16 договору позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном (а.с.6-8). 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов п.1.1 якого, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відпустити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2. Договору факторингу, перехід від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 9-11). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" укладено додаткові угоди №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022 та №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.12-14). 20.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" складено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №21 від 20.03.2024 за Договором Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно якого зазначений реєстр передано в повному об`ємі відповідно до умов договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає (а.с.15, 16). Відповідно до Реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 34475,07 грн., з яких: 7042,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27432,15 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики №78347151 від 12.06.2023, станом на 20.03.2024 заборгованість боржника [PERSON] за договором позики №78347151 від 12.06.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 34475,07 грн., з яких: 7042,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27432,15 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18-22, 23). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» має вид економічної діяльності: інші види кредитування (основний); інші види грошового посередництва (а.с. 28-29). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має вид діяльності факторинг (а. с. 24, 25). Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Матеріали справи свідчать про те, що Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78347151 від 12.06.2023 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У п.5, 7 ч.1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~для ідентифікації\~автора електронного\~документа може\~використовуватися електронний\~підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Так,\~відповідно до\~ч.1,\~3,\~4,\~6,\~8\~ст.11\~вказаного Закону,\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору,\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття.\~Електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.\~Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею.\~У разі\~якщо укладення\~електронного договору\~відбувається в\~інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий\~документ оформляється\~у довільній\~формі та\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК україни, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні договору позики сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом підписання його електронним підписом. Також, виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 - факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ передбачених Кредитними договорами. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою п.1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Доказів того, що договір факторингу та додаткові угоди до нього укладені з ТОВ «ФК» ЄАПБ» визнано недійсними суду не надано, а тому суд вважає, що позивачем надано докази, які підтверджують ту обставину, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло статус нового кредитора за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78347151 від 12.06.2023, який також є чинним. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідача щодо погашення наявної в нього заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78347151 від 12.06.2023, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Як встановлено судом, внаслідок не виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78347151 від 12.06.2023, останній має заборгованість у розмірі 34475,07 грн., з яких: 7042,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27432,15 грн. - сума заборгованості за відсотками. У відповідності до ч.1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за договором позики підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню понесені\~останнім і\~підтверджені документально\~судові витрати\~по оплаті\~судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved