Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» звернулося до суду із позовом до [PERSON] ,\~ТОВ «Волинь\~Нова» про\~ визнання\~ укладеною\~ додаткової\~ угоди\~ до\~договору оренди\~землі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.06.2013 року СТОВ «АГРО-ЛАН» уклало з [PERSON] договір оренди землі № б/н, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, яка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Додатковою угодою від 23.10.2017 до Договору (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) сторону Орендаря змінено на ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Додатковою угодою від 26.01.2022 сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди землі, виклавши його в цілому в новій редакції. Згідно з пунктом 3.1 вказаного вище договору, він укладений строком до 27.06.2025, перебіг якого починається з дати укладення цього договору. Строк договору сплив 27.06.2025 року. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслало [PERSON] лист-повідомлення № 1269 від 21.03.2025 року про намір продовжити дію договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення та не заперечила проти продовження Договору на новий строк. Однак, на право оренди спірної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60930978. [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з ТОВ «Волинь Нова». З урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, воно має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. 13.10.2025 представник відповідача ТОВ «Волинь Нова» подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що 01.04.2025 року [PERSON] отримав лист-повідомлення позивача та відповідно 30.04.2025 року ним на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслано лист-повідомлення, згідно якого він повідомив позивача, що заперечує у поновленні вищевказаного договору оренди землі. Між ТОВ «Волинь Нова» та [PERSON] 01.07.2025 було укладено договір оренди спірної земельної ділянки. Крім того, 26.07.2025 року орендодавець [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку ТОВ «Волинь Нова». 17.09.2025 року договір купівлі-продажу земельної ділянки був нотаріально посвідчений, а тому за ними зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. З моменту укладення договору оренди з [PERSON] земельна ділянка перебуває у їх користуванні, а тому посилання позивача, що він ніби-то використовує цю ділянку не відповідає дійсності. Просить відмовити у задоволенні позову. 19.11.2025 представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив вважати належною датою договору оренди земельної ділянки 20.06.2013 рік, а не 27.06.2018. Також додатково пояснивши, що договір оренди вважався поновленим автоматично. 19.11.2025 до Кременецького районного суду надійшла повторна позовна заява, яку суд не приймає до уваги, оскільки це непередбачено нормами ЦПК України. 15.12.2025 представник відповідача ТОВ «Волинь Нова» подав заяву про відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, згідно якої просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.. 17.12.2025 представник позивача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «Волинь Нова» в судове засідання не з`явилася, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 20.06.2013 року між [PERSON] , як орендодавцем, та СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, було укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Плосківської сільської ради, площею 2,60 гектарів, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094. Пунктом 8 вказаного Договору передбачено, що він укладений на 5 років. Після закінчення строку дії договору оренди орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 2 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За пунктом 36 Договору зміна його умов можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 37 Договору його дія припиняється зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право оренди земельної ділянки площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, на підставі вказаного вище договору оренди землі було зареєстровано 08.05.2015 року, номер запису про інше речове право: 9612822. 23 жовтня 2017 року між [PERSON] , як орендодавцем, та СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем було укладено додаткову угоду (про зміну сторони та внесення змін до договору оренди від 20.06.2013), відповідно до умов якого орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в Договорі оренди. 26 січня 2022 року між [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як орендарем, було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає а орендар приймає в строкове платне володіння земельну ділянку площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, яка розташована на території Плосківської сільської ради. П.6.2 договору передбачені умови для використання переважного права на оренду землі. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше 30 днів до спливу строку. Пунктом 3.1 сторони погодили, що договір укладено строком до 27.06.2025. За пунктом 12.1 Договору зміна його умов можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 12.2 Договору його дія припиняється зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 21.03.2025 року направило відповідачу лист-повідомлення «Про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки №б/н від 16.02.2022», згідно якого позивач повідомив про намір поновити дію Договору оренди земельної ділянки від 27.06.2018 року (земельна ділянка площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, яка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області), право оренди за яким зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право: 9612822. Просить підписати додаткові угоди на поновлення дії Договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.06.2018 та направити один екземпляр. Вказаний листповідомлення №1269 від 06.03.2025 з проєктом додаткової угоди було відправлено відповідачу 21.03.2025 року, що підтверджується копією опису вкладення листа із штампом АТ «Укрпошта». Встановлено, що 01.04.2025 року [PERSON] отримав зазначений лист-повідомлення. Доказів протилежного суду не надано. 30 квітня 2025 року [PERSON] надіслав ТОВ «Західна агровиробнича компанія» лист-повідомлення від 29.04.2025 про те, що він заперечує у поновленні договору оренди землі, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, який закінчується 27.06.2025. 05\~травня 2025 року позивач отримав лист-повідомлення, що підтверджується копією опису вкладення листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 27 червня 2025 року строк договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» закінчився. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право оренди земельної ділянки площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094 із ТОВ «Волинь-Нова» було зареєстровано 24.07.2025 року, номер запису про інше речове право: 60930978. Право власності земельної ділянки площею 2,60 га, кадастровий номер 6123485600:01:001:0094, на підставі договору купівлі-продажу було зареєстровано 17.09.2025 року за ТОВ «Волинь-Нова», номер запису про інше речове право: 61523907. Згідно повідомлення ТОВ «Західна агровиробнича компанія» № 5140 від 23.09.2025 земельна ділянка за кадастровим номером 6123485600:01:001:0094 знаходиться в межах поля №287-5197, перебуває в користуванні підприємства та засіяна сільськогосподарською культурою Соняшник під урожай 2025 року. Згідно платіжних інструкцій ТОВ «Західна агровиробнича компанія» здійснювало орендну плату [PERSON] . З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі". Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІX (далі - Законом № 340-ІХ), який набрав чинності 16 липня 2020 року, Закон України «Про оренду землі» було доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У зв`язку з набранням чинності вказаним вище Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» було доповнено абзацами 3 і 4, якими передбачено, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідних положень» Закону України «Про оренду землі» правил дії Закону № 340-IX в часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню порядок поновлення договорів оренди землі в редакції статті 33 цього Закону, чинній станом на 26.01.2022 року, тобто на момент внесення змін до умов договору. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (в редакції станом на 26.01.2022 (внесення змін до договору оренди)) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України (в редакції станом на укладення договору оренди). Велика Палата Верховного суду неодноразово зазначала в постановах, зокрема від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18) від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, перелік юридичних фактів які є необхідними для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених статтею 33 Закону №161-ХІV, та у\~постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) зробила висновок, за яким, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»)». Судом встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» до закінчення договору оренди, а саме 21.03.2025 року направило відповідачу лист-повідомлення «Про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки №б/н від 16.02.2022» та надіслав проєкт додаткової угоди, а не проєкт договору, як це передбачено ч.3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Однак, все ж таки [PERSON] у встановлений законом строк розглянув проєкт позивача та 30.04.2025 надіслав ТОВ «Західна агровиробнича компанія» лист-повідомлення, яким повідомив, що він заперечує в поновленні договору оренди. Дане повідомлення позивач отримав. Докази протилежного позивачем суду не надані. Верховний Суд у своїх постановах від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23, від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23, дійшов висновку, що на зміну істотних умов договору необхідна згода сторін (частина четверта статті 33 Закону № 161-XIV). Суд не приймає твердження представника позивача, що договір оренди був автоматично поновленим, оскільки до закінчення договору оренди, позивач сам, з власної ініціативи вирішив змінити умови договору оренди, які відповідач відхилив. Таким чином, суд вважає, що сторони не досягнули домовленості щодо істотних умов договору. Згоди орендодавця на зміну умов договору та на його поновлення не було, а тому переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилось. У своїй постанові від 28.09.2020 року (справа № 272/440/18 ) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі з позивачем з новими умовами договору, а саме він висловив своє небажання продовжувати строк дії цього договору і не підписав додаткової угоди до нього, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося. З огляду на викладене вище, суд, розглядаючи справу в межах позовних вимог, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. необхідно зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Волинь Нова» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2025; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 06.10.2025, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 15.12.2025, опис наданих послуг від 15.12.2025. Суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом відповідача робіт, часом, витраченим ним на виконання таких робіт, участю адвоката у судових засіданнях, тривалістю розгляду справи, а також враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача ТОВ «Волинь Нова» адвоката Алєніна Д.В. та стягнення із позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у користь ТОВ «Волинь Нова» 5\~000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed