Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

24 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» позивач акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №7915686586 від 20.10.2021 року в розмірі 38741,52 грн.- основний борг; 5,1 грн. заборгованість за процентами річними, 26409,36 грн. заборгованість за процентами щомісячними, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №7915686586, за умовами якого кредитодавець - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Кредитного договору №7915686586 від 20.01.2021 року позичальнику надано грошові кошти на суму 44308,00 грн. Дата закінчення кредитного договору 18.10.2024 року. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідач належним чином повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього Договору Позивач є Новим кредитором [PERSON] за Кредитним договором №7915686586 від 20.10.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Жодних дій спрямованих на погашення заборгованості за кредитом відповідачем [PERSON] здійснено не було, та як наслідок, станом на 12.05.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №7915686586 від 20.10.2021 року, становить 38741,52 грн., - основний борг; 5,1 грн. - заборгованість за процентами річними, 26409,36 грн. заборгованість за процентами щомісячними. У зв`язку з викладеним, позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивачаАТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №7915686586 відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит на суму 44308,00 грн., дата закінчення кредитного договору 18.10.2024 року. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, що підтверджується відповідною випискою. Таким чином Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 01.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № 01/09/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року до АТ «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7915686586 від 20.01.2021 року. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про те, що права вимоги за Кредитним договором №7915686586 від 20.10.2021 року відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги. Умови кредитного договору №7915686586 від 20.10.2021 року [PERSON] не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Внаслідок ухилення відповідача [PERSON] від виконання кредитного зобов`язання у нього виникла заборгованість, яка станом на 12.05.2025 року становить 65155,98 грн., з яких: 38741,52 грн. - основний борг; 5,1 грн.- заборгованість за процентами річними, 26409,36 грн. заборгованість за процентами щомісячними, що підтверджується розрахунком заборгованості. Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, про що свідчить копія повідомлення-вимоги. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ "Таскомбанк". Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до закону. Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що, якщо, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Враховуючи все вище викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність відзиву, суд приходить до висновку про порушення прав позивача та обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню, сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в розмірі 2422, 40 грн, на користь АТ "Таскомбанк".

Outcome: approved