Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернулась суду з позовом, в якому просила визнати договір довічного утримання, укладений 26.01.2023 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голуб А.І., реєстровий № 64, на бланку НСТ 505326, недійсним, та припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.02.2022 сталося повномасштабне вторгнення військ рф на територію України. Люди рятувались, життя мільйонів громадян України та жителів міста Харкова, зокрема, змінилось назавжди. До 24.02.2022 у власній квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON] , [INFO] зі своєю родичкою [PERSON] , [INFO] , яка там була навіть зареєстрована з 29.08.2017, та з її неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали спільно як одна родина, вели спільне господарство, мали спільний побут, права та обов`язки, як особи, які проживають спільно як одна родина. [PERSON] доглядала за [PERSON] , яка через похилий вік хворіла та потребувала стороннього догляду. У [PERSON] та [PERSON] навіть був спільний сімейний лікар, з яким у них була укладена декларація в КНП «Міська поліклініка №11» ХМР. 08.06.2021 [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] та її дочки [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , яка до 24.02.2022 проживала з [PERSON] за тією ж адресою, потім була вимушена з неповнолітньою дочкою евакуюватись до Німеччини. [PERSON] через вік відмовилась куди-небудь їхати з міста Харкова та залишилась спочатку на догляд свекрухи [PERSON] , але потім [PERSON] повернулась до своєї квартири на [PERSON] . Станом на літо 2022 року [PERSON] та [PERSON] активно спілкувались телефоном, але [PERSON] намагалася весь час домовитись із сусідами [PERSON] , щоб за плату вони доглядали бабусю. А потім з`явився «волонтер», який сам висловив бажання [PERSON] доглянути [PERSON] . Взамін він забрав всі заощадження бабусі та навіть оформив банківську карту із відомим йому пін-кодом, щоб отримувати близько 5000 гривень пенсії [PERSON] щомісячно за свої послуги. В листопаді 2022 [PERSON] стало гірше і вона перестала впізнавати людей через розвиток судинної деменції. Про це все писав вказаний «волонтер». Цим «волонтером» виявився [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , в квартирі [ADDRESS] . 14.11.2022 мається висновок лікарів про судинну енцефалопатію (деменцію) у [PERSON] , а потім вже психіатр поставив діагноз «Судинна деменція». [PERSON] був постійно на зв`язку з [PERSON] та звітував їй про виконану ним роботу з догляду [PERSON] . Але, в кінці лютого 2023 року [PERSON] помітно менше став писати про стан [PERSON] , почав ігнорувати дзвінки та прохання [PERSON] повідомити про її стан та ввімкнути відео зв`язок. Стало відомо, що [PERSON] , скориставшись її безпорадним станом запросив до неї додому 26.01.2023 нотаріуса Голуб А.І. під мотивом «хвороби ніг» та вона «відписала» свою квартиру на нього, оформивши це як «Договір довічного утримання». При цьому, є очевидним, що підписи та почерк на заповіті від 08.06.2021 та на договорі довічного утримання від 26.01.2023 істотно відрізняються і є різними! Маються докази того, що [PERSON] , [INFO] з осені 2022 року перебуває в повністю безпорадному стані. Маються відеозаписи стану [PERSON] в лікарні, коли її оглядав психіатр. Але потім [PERSON] забрав [PERSON] з лікарні та утримував за місцем проживання. [INFO] [PERSON] померла. Всі ці дії спричинили істотну матеріальну та моральну шкоду, [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зазнали протиправних дій щодо їх родички з боку Відповідача, якому достеменно було відомо про стан [PERSON] 31.05.2023 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, я якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що [PERSON] з початку війни в Україні, мешкав за місцем реєстрації, бо не мав змоги евакуюватися у безпечніше місце, оскільки в нього є хвора матір, яка не захотіла переїжджати в інше місце. Відповідач з іншими мешканцями будинку займалися облаштуванням сховища, оскільки постійно перебувала під обстрілами, що є загальновідомим фактом. Наприкінці березня, мешканці помітили, що в квартирі [ADDRESS] почала проживати [PERSON] , яка є людиною похилого віку. Останню нагодували та вона повідомила, що з повномасштабного вторгнення та до кінця березня вона проживала у друзів позивачки, які з нею погано поводилася, у зв`язку з чим вона повернулася додому. Також [PERSON] повідомила, що її документи та мобільний телефон залишилися у друзів позивача та попрохала Відповідача повернути їй їх. З моменту як [PERSON] повернулась, вона постійно зверталася саме до Відповідача за допомогою. В подальшому [PERSON] допоміг [PERSON] оформити пенсійну карту, про що Відповідач повідомив [PERSON] . Позивач посилається на те, що нібито [PERSON] погодився доглядати її за розмір пенсії [PERSON] , однак це припущення позивачки та не підкріплено жодним доказом. Відповідач не заперечує, що мав доступ до пенсійної картки [PERSON] , пін-код від котрої вона йому особисто повідомила, однак всю пенсію, яку отримувала [PERSON] він витрачав виключно на її потреби, а саме на ліки, продукти харчування він покупав за особисті кошти. В грудні 2022 року [PERSON] попрохала Відповідача доглянути її та поховати її після смерті. 26.01.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який останній виконав в повному обсязі. 11 лютого 2023 року через погане самопочуття Відповідач поклав [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Міська багатопрофільна лікарня № 18 Харківської міської ради, де вона перебувала 10 днів. Але згодом стан [PERSON] погіршився та 01.03.2023 року її повторно було госпіталізовано до тієї ж 18 лікарні, де вона перебувала до 15.03.2023 року. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] . Відповідач самостійно займався її похованням, що підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання та актом. Всі ці документи були видані на ім`я [PERSON] . В своєму позові Позивач постійно пише про захворювання [PERSON] на судинну деменцію, однак у всіх виписках, оригінали яких наявні у Відповідача, жодного діагнозу судинної деменції [PERSON] не мала. Представник позивача у судовому засідання просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в попердньому судовому засіданні проти задоволення позову заперчував. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб Анна Ігорівна у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що до неї за консультацією звернувся [PERSON] , який повідомив, що хоче укласти чи заповіт чи договір довічного утримання. Згодом вона виїжджала до [PERSON] , оскільки [PERSON] не змогла доїхати самостійно до неї, як до нотаріуса, через хворобу ніг, та консультувала її щодо укладання договору. Вона розповіла [PERSON] про заповіт та про договір довічного утримання. [PERSON] підтвердила, що хоче, щоб її утримували, та вони підписали договір. Договір [PERSON] підписувала сидячі у ліжку, вона швидко втомлювалась, але згідно її віку. Свідок зазначила, що [PERSON] не здійснював тиск на [PERSON] при укладанні договору. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно копії договору довічного утримання 26 січня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб А.I., реєстровий №64, на бланку НСТ 505326, [PERSON] передала у власність квартиру [ADDRESS] взамін утримання та довічного догляду за нею [PERSON] . Згідно заповіту 08.06.2021 який зареєстровано в реєстрі за №1342 та який посвідчено ПН ХМНО Харченко Л.Л. [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також всього того, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим у повному обсязі, без будь яких винятків, а також квартири [ADDRESS] призначила, щоб були [PERSON] , [INFO] на 1/3 ( одну третю) частку та [PERSON] , [INFO] на 2/3 ( дві треті) частки. [INFO] [PERSON] померла. З висновку судово-психіатричного експерта №29 від 15.01.2025 експертна комісія вказала, що [PERSON] в період часу, до якого відноситься укладення договору довічного утримання від 26.01.2023 року, ознак стійкого психічного розладу не виявляла, за своїм психічним станом була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Відповідно статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанови "Про судову практику розгляду спорів про визнання правочинів недійними" від 06.11.2009 року N 9 правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розгляд, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Позивач у позові посилається на те, що [PERSON] була хвора на деменцію, та в силу ст. 225 ЦК України при укладенні договору довічного утримання не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, тому цей правочин повинен бути визнаний недійсним. З показань свідка [PERSON] вбачається, що при оформленні договору довічного утримання [PERSON] в силу свого віку швидко втомлювалась, але розуміла який саме договір бажає підписати. У висновку судово-психіатричної експертизи № 29 комісія зазачила, що [PERSON] за життя до лікаря-психіатра за медичною допомогою самостійно не зверталась, на лікуванні в психіатричних закладах нікли не перебувала, амбулаторно психіатром не спостерігалась. При оглядах лікарем поліклініки неколи не вказувалось на неадекватну поведінку [PERSON] , рекомендацій огляду психіатром не надавалось. Про прогресуючі зміни в психічному стані [PERSON] можливо казати лише починаючи з 11.02.2023, коли на тлі вираженої соматичної та хірургічної патології з інтоксикацією, [PERSON] стала недоступною контакту при наявності свідомості, з 27.02.2023 - періодично замовляється, спостерігається порушення пам`яті, більшу частину часу проводить у сні. При огляді 15.03.2023 року на тлі домінування сомато-хірургічної патології психічний стан [PERSON] лікарем психіатром розцінені як судинна деменція. З огляду на вищевикладене комісія вважає, що [PERSON] в період часу, до якого відноситься укладення договору довічного утримання від 26.01.2023 ознак стійкого психічного розладу не виявляла, за своїм психічним станом була здатною усвідомлювати значення соїх дій та керувати ними. Відео та роздруківки переписки між [PERSON] та [PERSON] , на які посилається представник позивача, лише свідчать про слабкий фізичний стан [PERSON] , але не свідчать про наявність у [PERSON] психічного розладу, внаслідок якого вона не усвідомлювала свої дії під час підписання договору довічного утримання. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed