Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

13.08.2024 позивачі звернулися до суду із зазначеною заявою, за змістом якої просять стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] майнову шкоду у сумі 2\~500,00 гривень та моральну шкоду у сумі 500\~000,00 гривень та на користь позивача [PERSON] майнову шкоду у сумі 922\~067,34 гривень та моральну шкоду у сумі 300\~000,00 гривень. За змістом\~позову на розгляді в Шевченківському районному суді м.Запоріжжя знаходилось кримінальне провадження № 336/661/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Потерпілою у даному кримінальному провадженні, якій спричинено тілесні ушкодження, визнано [PERSON] , якій незаконними діями обвинуваченого спричинено матеріальну та моральну шкоду. Також незаконними діями обвинуваченого, який скоїв кримінальне правопорушення відносно його родича, члена сім?ї, спричинено моральну шкоду сину потерпілої - [PERSON] , а також матеріальну шкоду, адже технічно пошкоджено його автомобіль «Форд», д.н.з. [NUMBER] (Литва). Так, 31 грудня 2019 року, приблизно о 13 годині 25 хвилин, водій [PERSON] , будучи офіційно оформленим робітником - водієм ТОВ «Вельтум Запоріжжя», керуючи підйомним механізмом, д.н.з. [NUMBER] , на вул. Магістральній в місті Запоріжжі, порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER] (Литва), яким керував водій [PERSON] , в якому в якості пасажира знаходилась [PERSON] . Згідно з висновком судової медичної експертизи, пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Перелому діалізу правої плечової кістки, що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я». Своїми діями відповідно до обвинувального акту [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. У лютому 2020 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, але, у зв?язку зі штучним затягуванням справи зі сторони обвинуваченого [PERSON] , та, відповідно, спливом строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, на підставі ст.284-288 КПК України, ст.44,49 КК України, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.05.2024, яка набрала чинності, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито, цивільний позов залишено без розгляду, що згідно з приписами ч.7 ст.128 КПК України надає право потерпілій стороні пред?явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з Полісом NAO/4501793, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Вельтум Запоріжжя» була застрахована, страховик - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Майнову шкоду, завдану [PERSON] діями [PERSON] , яка складається із суми коштів, витрачених на придбання медичних препаратів та виробів медичного призначення частково відшкодовано страховиком ТОВ «Вельтум Запоріжжя». Однак, страховою компанією не відшкодовано суму добровільного пожертвування у відділення травматології міської лікарня N9 у сумі 2500, 00 гривень, яку позивачка вимушена була сплатити, просить стягнути її з [PERSON] . Окрім майнової шкодйи відповідно до тверджень сторони позивача [PERSON] кримінальним правопорушенням завдано значної моральної шкоди, яку також частково відшкодовано страховою компанією, сума відшкодування склала 3 436,22 гривень. Однак, виплати страхової компанії не покривають тих витрат, які понесла [PERSON] в реальному житті за період часу з 31 грудня 2019 року до 02 травня 2024 року, коли кримінальну справу було закрито, а також до теперішнього часу. Розмір грошового відшкодування, який буде достатнім для поновлення її моральних страждань, тобто для задоволення моральної шкоди, становить 500\~000 гривень. Вказана моральна шкода полягає у тому, що внаслідок дій [PERSON] наслідки ДТП є для позивачки психотравмуючими та обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування, перешкоджали можливості активної і повноцінної життєдіяльності та викликали формування негативних психологічних переживань. Потерпіла перенесла фізичний біль, обумовлений спричиненими їй середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, переживала емоційний стрес, у зв?язку з чим у неї виникала необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності, а негативні наслідки вчинення злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію. Крім того, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивачці встановлено третю групу інвалідності, а розгляд кримінального провадження тривав більше 4 років - з 04 лютого 2020 року до 02 травня 2024 року, винуватець розгляд справи затягував, не покараний. Протиправними діями [PERSON] відносно потерпілої [PERSON] , відповідно до змісту позовної заяви, якій спричинено тілесні ушкодження, також спричинено моральну шкоду її сину - [PERSON] , що прямо випливає з приписів ч.2 ст.23 ЦК України. [PERSON] спостерігав страждання матері, її фізичний та психоемоційний стан, повністю обслуговував її у побуті та особистому догляді. [PERSON] також переживає той факт, що кримінальне провадження розглядалось тривалий час, а винна особа не понесла покарання, крім того, він отримав травму грудної клітини, забій грудної клітки. На хвилювання позивача спричинило свій вплив і пошкодження приналежного йому транспортного засобу. Завдану моральну шкоду [PERSON] оцінює у 300\~000,00 гривень. Окрім моральної шкоди, [PERSON] внаслідок дій відповідача-1 спричинено матеріальну шкоду, адже був технічно пошкоджений його автомобіль «Форд», д.н.з. [NUMBER] (Литва). ПрАТ СК «Арсенал Страхування» в межах свого ліміту відповідальності виплатила 42 573,00 гривень, визнавши транспортний засіб фізично знищеним, адже його ремонт є економічно необґрунтованим, а також за відрахуванням суми франшизи, яка дорівнює 2\~000,00 гривень. Для визначення вартості відновлювального ремонту, який має намір здійснити позивач, проведено автотоварознавче дослідження, згідно зі звітом за результатами якого дана вартість становить 961\~140,34 гривень, тобто, з урахуванням виплаченої страховою компанією суми, стягненню в рахунок завданої матеріальної шкоди з відповідачів підлягає залишкова вартість відновлювального ремонту - 918\~567,34 гривень, сума франшизи 2\~000,00 гривень, вартість автотоварознавчого дослідження 1\~500,00 гривень, що в сукупності становить 922\~067,34 гривень. До складу витрат на правову допомогу у зв?язку із розглядом кримінального провадження та цивільної справи сторона позивача попередньо заявляє про стягнення витрат у сумі 35\~708,00 гривень, зокрема, на виготовлення ксерокопій. Враховуючи наведене, неможливість позасудового врегулювання спору, із посиланням на норми ч.7 ст.128 КПК України, ст.16, 23, 1166, 1167 ЦК України, позивачі просять задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді від 04.09.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, звільнено [PERSON] та [PERSON] від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», справу розглядати в порядку загального позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Згідно з ухвалою також визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Роз?яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст.178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, що також роз?яснено судом. Встановлено позивачам 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Роз`яснено третій особі згідно з ч.4 ст. 181 ЦПК України право подати пояснення щодо позову в 15-денний строк із дня вручення даної ухвали, а щодо відзиву - протягом 5 днів із дня його отримання, які мають відповідати вимогам ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України. 09.10.2024 до матеріалів справи надійшов відзив ТОВ «Вельтум Запоріжжя», скерований адвокатом Балковим Р.Л., за змістом якого він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Сторона відповідача звертає увагу на тому, що станом на день події цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу ASPM HIDRO-MAC SCK-14 р/н [NUMBER] застраховано у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Так, 31.05.2024 року [PERSON] виплачено суму страхового відшкодування у сум 72 160,59 гривень, яка включає відшкодування шкоди, пов?язаної із лікуванням, шкоди, пов?язаної із стійкою втратою працездатності, та моральної шкоди. Також здійснено сплату за пошкоджений автомобіль [PERSON] у сумі 42 573,00 гривень. Представник відповідача заперечує проти стягнення благодійного внеску, який не є обов?язковим, крім того, відсутні докази на користь його зв?язку із подією ДТП. Щодо майнової шкоди, спричиненої автомобілю [PERSON] , у відзиві наголошено, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 06.11.2018 його вартість дорівнює 2 000 євро. Оскільки відповідно до даних звіту транспортний засіб вважається фізично знищеним, адже його ремонт є економічно необґрунтованим, відповідно до приписів п.30.1 ст. 30 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Умови зберігання автомобіля до проведення експертизи на замовлення [PERSON] стороні відповідача невідомі. Крім того, в даному випадку оцінювачем порушено методику розрахунку, адже ринкова вартість пошкодженого автомобіля не визначена. Так, сторона відповідача вважає виплачене страховиком відшкодування достатнім. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у відзиві наголошено на відсутності належного обґрунтування завданої шкоди, завищеному розмірі, враховуючи тілесні ушкодження, отримані [PERSON] , абсолютну непідтвердженість факту завдання моральної шкоди [PERSON] 05.10.2024 до справи надійшла відповідь на відзив, скерована позивачами. Крім доводів, тотожних змісту позовної заяви, у відповіді зауважено, що норми спеціального законодавства, що врегульовує здійснення страхового відшкодування, в даному випадку не є застосованими, твердження, висловлені у відзиві, додають додаткових хвилювань [PERSON] та його матері. З урахуванням змісту позову та відповіді на відзив, сторона позивача наголошує, що судом не можуть бути враховані аргументи, наведені у відзиві, тому підтримує заявлені позовні вимоги. 22.11.2024 представником третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» скеровані письмові пояснення щодо позову, за змістом яких: ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4501793, забезпечений транспортний засіб ASPM HIDRO, д.н.з. [NUMBER] . 31.12.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а транспортний засіб, володільцем якого є позивач, зазнав механічних пошкоджень. За результатами розгляду документів, наданих Страховику, на підставі заяв позивачів, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» визнано дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 31.12.2019 страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачам. Враховуючи приписи п. 23.1 ст.23, ст.26-1, п.26.2 ст.26 спеціального Закону, що врегульовує питання обов?язкового страхування, [PERSON] відшкодовано шкоду, пов`язану з лікуванням, у сумі 18 648,37 гривень, стійкою втратою працездатності (у разі встановлення IIІ групи інвалідності розмір становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку) у сумі 50 076,00 гривень, із розрахунку 4 173,00 гривень * 12, а також моральну шкоду (у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю), із розрахунку 68 724,37 гривень (сума перших двох складових)* 5% = 3 436,22 гривень. Таким чином, загальний розмір шкоди, заподіяної здоров`ю позивачки, з урахуванням розміру моральної шкоди, становить 72 160,59 гривень. Отже, Страховиком повністю виконано зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Щодо страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну (транспортному засобу) позивача, у поясненнях наголошено, що до Страховика звернувся позивач із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. У передбачений Законом строк, представником Страховика в присутності представника позивача оглянуто пошкоджений ТЗ. 21.05.2024 позивач подав Страховику заяву на виплату страхового відшкодування. 31.05.2024 позивач подав Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, складену у відповідності п. 36.2 ст. 36 Закону. Відповідно до заяви про погодження розміру страхового відшкодування від 31.05.2024 позивач погодився із розміром страхового відшкодування у сумі 44 573,00 гривень, на проведенні експертизи не наполягав та був повідомлений про те, що франшиза за полісом № АО/4501793 становить 2 000,00 гривень. При цьому, підписавши дану заяву позивач засвідчив, що після виплати страхового відшкодування у розмірі узгодженої суми у передбачений Законом строк, претензій до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не має, із розміром страхового відшкодування згодний. Виплата здійснена 03.06.2024. З урахуванням наведеного, представник третьої особи просить розгляд справи проводити за її відсутності. 09.10.2024 від представника відповідача ТОВ «Вельтум Запоріжжя» адвоката Балкового О.Л. разом з відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи. Також, 28.11.2024 до суду надійшло клопотання позивачів про витребування доказів на підтвердження розміру матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, на підставі ст. 84 ЦПК України, а саме, матеріалів кримінальної справи №336/661/20, яка зберігається в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя та у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (зазначене питання вже розглянуто судом) й копії висновків автотоварознавчої експертизи, на підставі якої проводилося нарахування страхового відшкодування, які зберігаються в страховій справі. 09.01.2025 адвокатом Кузьміновим Д.В. в інтересах відповідача [PERSON] скеровано відзив, який повернуто судом без розгляду під час підготовчого засідання 10.03.2025 (що видно з протокола судового засідання) у зв?язку з порушенням строків на його подання та відмовою в даному засіданні у задоволенні клопотання сторони відповідача про поновлення пропущеного строку на його подання. Ухвалою суду від 10.03.2025 клопотання представника відповідача ТОВ «Вельтум Запоріжжя» адвоката Балкового Р.Л. задоволено, призначено у цивільній справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1) яка середня ринкова вартість транспортного засобу «FORD Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , який є не розмитненим на території України, без урахування аварійних пошкоджень на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31.12.2019, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди ? 2) яка залишкова вартість транспортного засобу «FORD Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , який є не розмитненим на території України, з урахуванням аварійних пошкоджень на момент ДТП, яка сталась 31.12.2019, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди ? Проведення експертизи доручити експерту спеціалісту-автотоварознавцю оцінювачу Лісовському О.В., який є суб`єктом оціночної діяльності. Для проведення експертизи надано матеріали даної цивільної справи №336/8060/24. Крім того, клопотання про витребування доказів повернуто позивачам [PERSON] та [PERSON] без розгляду. Витрати по сплаті за проведення експертизи покладено на відповідача ТОВ «Вельтум Запоріжжя», попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 384, 385 КК України. 13.05.2025 за вх. №15343/25-Вх. на виконання ухвали суду до суду надійшов висновок експерта №62 від 12.05.2025 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Ухвалою суду від 23.05.2025 постановлено поновити провадження у справі, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26.08.2025 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, визначено дати розгляду. Позивач [PERSON] та адвокатка Сапожнікова О.В. 30.10.2025 підтримали позовні вимоги, доводи, висловлені у заявах по суті спору та просили задовольнити позов в повному обсязі. Під час розгляду справи 30.10.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Кузьміновим Д.В. не заперечувалось тієї обставини, що його довіритель є працівником ТОВ «Вельтум Запоріжжя» та на час події виконував посадові обов`язки. При цьому, представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими, наголошує на приписах ст.1172 ЦК України та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Судом з урахуванням думки учасників справи 30.10.2025 визнано за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності адвоката Балкового Р.Л., який неодноразово скеровував клопотання про відкладення судових засідань, що підтверджено матеріалами справи, проте без підтвердження поважних причин неявки. В порядку ч.3 ст.211 ЦПК України адвокатом Кузьміновим Д.В. 04.11.2025 скеровано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача у зв?язку із неможливістю бути присутніми під час розгляду справи. Проти задоволення позову заперечує, просить відмовити проти задоволення вимог позивача. Згідно з заявами від 01.12.2025 та 25.11.2025 позивачі [PERSON] та [PERSON] , представниця позивачів адвокат Сапожнікова О.В. просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. 05.12.2025 судом за відсутності учасників справи досліджено матеріали кримінального провадження №336/661/20 відповідно до порядку дослідження доказів, встановленого судом 30.10.2025, після чого суд ухвалив закінчити з?ясування обставин справи та перевірку їх доказами та перейшов до стадії ухвалення рішення. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Підстав для оголошення перерви та / або відкладення судового засідання відповідно до положень ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із тим, що розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, інші заяви по суті справи, вислухавши пояснення сторони позивача, сторони відповідача (представника [PERSON] ) протягом здійснення провадження у даній цивільній справі, дослідивши її матеріали, а також матеріали пов?язаного кримінального провадження, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносинами, що склались між сторонами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв?язку із таким. Судом встановлено,\~що згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/661/20, пр.1-кп/336/82/2024 від 02.05.2024 [PERSON] слідчим Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин. 31 грудня 2019 року, приблизно о 13 годині 25 хвилин, [PERSON] за кермом підйомного механізму ASPM HIDRO-MAK SCK-14 (спеціальний вантажний-спеціальний сміттєвоз-С), реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по вул. Магістральній зі сторони автодороги Харків-Сімферополь в напрямку вул. Іванова в м. Запоріжжі в межах своєї смуги із пасажирами [PERSON] , [PERSON] . В той же час водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , з пасажиром [PERSON] в салоні здійснював рух по вул. Магістральній в районі прохідної казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» в попутному напрямку з водієм [PERSON] та виїхав на зустрічну смугу руху, почавши виконувати маневр обгону підйомного механізму ASPM HIDRO-MAK SCK-14. Водій [PERSON] , який мав об`єктивну можливість своєчасно виявити автомобіль «Ford Mondeo», що при здійснення маневру обгону виїхав на зустрічну смугу руху, сам змінив напрямок руху вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху в порушення вимог пункту 10.1 «Правил дорожнього руху України», відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення лівої бічної частини підйомного механізму під керуванням [PERSON] та правої задньої бічної частини автомобіля під керуванням [PERSON] , що потягло виїзд автомобіля під його керуванням за межі проїзної частини та зіткнення з електроопорою передньою частиною транспортного засобу та зупинення. Порушення водієм [PERSON] вимог пункту 10.1 «Правил дорожнього руху України», за висновками інженерно-транспортної експертизи, перебуває у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому діалізу правої плечової кістки, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя в момент заподіяння, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я. Крім вказаної шкоди здоров?ю, потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці підборіддя з переходом в ліву щічну ділянку, на нижній губі, на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, які є легкими тілесними ушкодженнями. Дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Інкриміновані обвинуваченому кримінально карані дії утворюють диспозицію частини першої статті 286 КК України, яка в розумінні ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Згідно з даною ухвалою суд постановив звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, кримінальне провадження відносно [PERSON] закрити, цивільний позов залишити без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили 10.05.2024, веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/119064937. Доказів притягнення [PERSON] до відповідальності у зв?язку із наведеною вище подією у суду немає. Учасники не повідомляли про порушення даного порядку. Позивач стверджує, що залишки транспортного засобу зберігає, має намір відновити його, відповідні докази зберігання автомобіля не надав. Також судом встановлено, що згідно з випискою із медичної карти хворого №1639 [PERSON] вона з 06.05.2020 по 18.05.2020 перебувала у стаціонарі КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, у травматологічному відділенні із діагнозом: незрощений перелам правого плеча, загроза перфорації м`яких тканин. ГХ 2 ст, 2 ст у зв?язку із травмою, отриманою 31.12.2019 в результаті ДТП. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №093132 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням довічно, рекомендовано амбулаторне, стаціонарне лікування у травматології, невролога, санаторно-курортне лікування. Дата огляду 23.12.2020. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда видно, що реабілітація пов?язана із травмою плеча, загальним захворюванням у зв?язку з ДТП. Згідно з довідкою травмпункту від 31.12.2019, виданої [PERSON] (на російській мові), 1966 р.н., КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР про встановлення діагнозу: констатовано загальну травму грудної клітини, забій грудної клітини, етанол не виявлений, показано амбулаторне лікування. 07.05.2020 [PERSON] (російською мовою), тобто, під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні, здійснено добровільне пожертвування у відділення травматології КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, що видно з квитанції до прибуткового касового ордера №26 у сумі 2\~500,00 гривень у копії. Крім того, 28.06.2024 [PERSON] сплачено за автотоварознавче дослідження «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] , а саме 1\~500,00 гривень на рахунок ФОП [PERSON] (копія квитанції АТ «Акцент Банк» досліджена судом). Товарний чек від 03.07.2024 на суму 708,00 гривень за виготовлення ксерокопій не є достовірним доказом на користь витрат позивачів, адже дані про платника відсутні. Під час розгляду справи судом визнано доведеним, що 21.05.2024 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв?язку із завданням збитків транспортному засобу 31.12.2019, ДТП визнано страховим випадком, що визнається сторонами. 31.05.2024 ПрАТ СК «Арсенал Страхування» письмово звернулось до [PERSON] , повідомивши, що цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ASPM HIDRO-MAC SCK-14 р/н [NUMBER] станом на 31.12.2019 застраховано у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом ОСЦПВВНТЗ NA0/4501793 від 20.09.2019. Також, страховиком повідомлено, що згідно ст. 24 Закону, шкода, пов?язана з лікуванням потерпілої [PERSON] , складає 18 648,37 гривень, згідно ст. 26 Закону, шкода, пов?язана зі стійкою втратою працездатності потерпілою [PERSON] , складає 50 076,00 гривень (Інвалідність 3 група), а згідно ст. 26-1 Закону, моральна шкода, заподіяна потерпілій [PERSON] , складає 3 436,22 гривень. Згідно п.12.2 ст. 12 Закону, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров?ю потерпілих, не застосовується. Отже, сума страхового відшкодування складає: 72 160,59 гривень. 31.05.2024, як видно з повідомлення, з позивачем погоджено розмір страхового відшкодування, виплата в розмірі 72 160,59 гривень здійснена 31.05.2024 згідно страхового акту N? 109.00892624-1 на реквізити, що вказані у заяві на виплату від 21.05.2024. У другому повідомленні з тотожною датою страховиком відповідача-2 роз?яснено [PERSON] , що відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Так, з метою визначення розміру збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «FORD MONDEO», 2002 р.в., р/н [NUMBER] , в результаті вказаної вище ДТП, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» була розрахована та письмово погоджена з [PERSON] ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу до ДТП, яка складає 49 141,00 гривень. Пр цьому, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «FORD MONDEO», 2002 р.в., р/н [NUMBER] , згідно ремонтної калькуляції, складає 567 467,65 гривень. Враховуючи зазначене вище, згідно з п. 30.1. ст. 30 Закону ремонт транспортного засобу «FORD MONDEO», 2002 р.в., р/н [NUMBER] є економічно необґрунтованим. Тому, згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону сума страхового відшкодування дорівнює різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також згідно зі ст. 12 Закону, сума страхового відшкодування зменшується на розмір франшизи, тобто: 49 141,00 гривень (ринкова вартість транспортного засобу, погоджена із позивачем) - 4 568,00 гривень (вартість пошкодженого транспортного засобу) - 2 000,00 гривень (франшиза)= 42 573,00 гривень. 31.05.2024 з [PERSON] , як видно з листа, погоджено розмір страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування в сумі 42 573,00 гривень здійснена 31.05.2024 згідно страхового акту N109.00892024-1 на реквізити, що вказані позивачем у заяві на виплату від 21.05.2024. Зазначені відомості підтверджені розрахунком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», долученим до матеріалів справи. Суми отриманого страхового відшкодування сторонами визнаються, доказів щодо порушення страховиком порядку розрахунку витрат на лікування, у зв?язку зі стійкою втратою працездатності, моральної шкоди, а також розрахунку матеріальної шкоди матеріали справи не містять. Дійсно, як встановлено судом на підставі заяви [PERSON] , на чому наголошує у своїх письмових поясненнях третя особа, від 31.05.2024, адресованої Голові Правління ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивачем погоджено розмір страхового відшкодування у відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») в рахунок відшкодування завданої шкоди приналежному позивачеві транспортному засобу, у сумі 44 573,00 гривень. На проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу не наполягає, із розміром франшизи обізнаний. [PERSON] також стверджує, що після виплати страхового відшкодування в розмірі узгодженої суми в передбачений Законом строк, претензій до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мати не буде. Згідно з дослідженим під час розгляду справи статутом ТОВ «Вельтум Запоріжжя», а саме п.4.2.1. предметом діяльності товариства є, зокрема, збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення будь-яких відходів, в тому числі побутових), а також здійснення будь-яких інших дій, пов?язаних з цим. За даними виробничої характеристики на ім?я [PERSON] , яка наявна в матеріалах кримінального провадження, він є працівником ТОВ «Вельтум Запоріжжя», перебуває на посаді водія 2-го класу з 22.10.2018, характеристика засвідчена підписом начальника відділу логістики Н.Н.Краско. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні відомості щодо [PERSON] за 2019 рік та 2020 рік щодо перерахування ТОВ «Вельтум Запоріжжя» внесків загальнообов?язкового державного соціального страхування. Зазначені відомості в сукупності підтверджують факт працевлаштування відповідача на ТОВ «Вельтум Запоріжжя» станом на дату ДТП. Судом встановлено, що транспортний засіб «ASPM HIDRO-MAK SCK-14» (вантажний-спеціальний сміттєвоз згідно з матеріалами кримінального провадження), д.н.з. [NUMBER] , на час події перебуває в оренді ТОВ «Вельтум Запоріжжя» (договір оренди транспортного засобу №АА9385 ТО) від 18.10.2018. Копія договору та акта прийому-передачі до цього договору від 18.10.2018 наявні в матеріалах кримінального провадження. Згідно з полісом №АО/4501793 від 20.09.2019 на дату події відповідальність власника ТОВ «Вельтум Запоріжжя» або належного користувача підйомних механізмів «ASPM HIDRO-MAK SCK-14», тип С-2, д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», страхова сума на одного потерпілого за шкоду життю і здоров?ю 200\~000,00 гривень, майну 100\~000,00 гривень, франшиза 2\~000,00 гривень. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу, укладеним 06.11.2018 між UAB Lucsana та [PERSON] , [PERSON] придбано транспортний засіб «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , вартістю 2\~000 євро. Згідно з приміткою у договорі відповідно до Правил реєстрації моторних транспортних засобів та їх причепних пристроїв, новий власник транспортного засобу, зареєстрованого в Литовській Республіці, має провести перереєстрацію протягом 10 днів після того, як до ДП «Регітра» звернувся колишній власник, в іншому випадку його буде знято з обліку. Позивач підтвердив під розгляду справи в суді, що сплатив штраф у зв?язку із порушенням свого обов?язку щодо розмитнення та перереєстрації транспортного засобу у визначений законом строк. У справі міститься копія нотаріально посвідченого перекладу договору та довідки про зняття з обліку транспортного засобу №16137297 від 06.11.2028 (приватним нотаріусом ЗМНО Бахматською Т.М. від 12.07.2022, р.№1946 та №1945). Згідно з наявними платіжними документами від 03.06.2024 на рахунок [PERSON] ПрАТ «СК Арсенал Страхування» здійснено страхову виплату\~згідно з\~Актом №109.00892024-1, вiд 31.05.2024, без ПДВ в сумі сумі 42 573,00 гривень; згідно з актом №109.00892624-1, вiд 31.05.2024, без ПДВ в сумі 72 160,59 гривень. Як встановлено судом, на підставі договору на проведення незалежної експертної оцінки колісного транспортного засобу №53 від 19.06.2024, ФОП [PERSON] (оцінювачем) на замовлення [PERSON] проведено оцінку автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] . Так, згідно зі звітом №53 від 28.06.2024, з метою визначення вартості відновлювального ремонту, - вартість ремонтно-відновлювальних робіт 42\~525 гривень, необхідних для ремонту матеріалів 57\~590,48 гривень, складових, які підлягають заміні 861\~024,86 гривень, тобто загальна вартість відновлювального ремонту 961\~140,34 гривень станом на 27.06.2024. Огляд проводився в присутності [PERSON] . Крім того, на виконання ухвали суду ФОП [PERSON] проведено транспортно-товарознавчу експертизу. Згідно з висновком №62 від 12.05.2025 середня ринкова вартість автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , який не є розмитненим на території України, без урахування аварійних пошкоджень, станом на 31.12.2019 складала 32 156,62 гривень, утилізаційна вартість вказаного автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень станом на дату події 5\~889,69 гривень. Докази, подані [PERSON] 26.08.2025 суд не прийняв, про що постановлено відповідну ухвалу від 26.08.2025, що видно із протокола судового засідання, позаяк дані докази не скеровані іншим учасникам справи, а також не подано клопотання про поновлення пропущеного строку на їх подання, право на подання якого роз?яснено позивачеві. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога позивачів про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Підставою для звернення до суду відповідно до змісту позовної заяви стало завдання позивачам вказаної шкоди внаслідок протиправних дій [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави За приписами до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1-4\~ст.12 ЦПК України). Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини першатретя статті 89 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.\~15, ч.1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, за загальним правилом, закріпленим в ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Так, провадження відносно [PERSON] закрито у зв?язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, на що беззаперечно погодився обвинувачений, розуміючи наслідки такого закриття, адже відповідне процесуальне рішення не є реабілітуючою обставиною. Тобто, хоча особа і не буде притягнута до кримінальної відповідальності, це не означає, що вона повністю виправдана і її дії не були протиправними. Закриття провадження у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за спливом строків давності не спростовує факту вчинення кримінального правопорушення. Тому, оскільки цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду, вона мала право на звернення до суду в межах цивільного судочинства. [PERSON] не був визнаний потерпілим під час досудового розслідування кримінального провадження, відповідно, також має беззаперечне право на судовий захист своїх майнових та особистих немайнових прав. Стосовно вимог [PERSON] про стягнення вартості благодійного внеску, суд враховує, що 07.05.2020 [PERSON] під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні здійснено саме добровільне пожертвування у відділення травматології КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, тобто, зазначена витрата не є вимушеними або обов`язковими збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Суд також погоджується із твердженнями сторони відповідача-2 з приводу того, що зв?язку даної сплати саме із лікуванням [PERSON] стороною позивача не доведено, відповідно в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Окремо суд наголошує, що по тексту позовної заяви [PERSON] вважає відповідальною особою в даному випадку винуватця ДТП [PERSON] , а у прохальній частині просить стягнути вказану суму з відповідачів солідарно. Відповідно до ч.1,3 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Так, стосовно вимог [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП його транспортному засобу, яка дорівнює 922\~067,34 гривень та складається з вартості відновлювального ремонту у сумі 918\~567,34 гривень, суми франшизи 2\~000,00 гривень, вартості автотоварознавчого дослідження 1\~500,00 гривень, суд виходить з такого. Згідно зі ст.6, п.22.1 ст.22 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України судом враховано в цьому контексті й правові висновки, здійснені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц, пр. 14-316цс18, в якій вказано, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд при розгляді вимог про стягнення матеріальної шкоди виходить й з того, що за положеннями п.1.4 ст.1 Закону застрахованою є відповідальність страхувальника та інших осіб, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено ст. 12 Закону, згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.1, 36.2 ст.36 Закону страховик,

Outcome: partial