Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~26.08.2025 представник ТОВ «ФК «Фінтраст\~Капітал» Столітній М.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначив, що 07.02.2024 між відповідачем та ТОВ «Слон Кредит» було укладено електронний договір №1429278 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовам якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 4000 грн на 360 днів. \~ \~ \~ \~Згідно з договором факторингу від 24.12.2024 ТОВ «Слон Кредит» відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». \~ \~ \~ \~Після відступлення прав вимог відповідачем не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, в результаті чого він допустив заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами, а також зазначити в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 28.08.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 23.10.2025, яке в зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 11 годину 30 хвилин 11.12.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247\~ЦПК\~України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. \~ \~ \~ \~07.02.2024 між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір №1429278 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом підписання останнім одноразовим ідентифікатором Н376, згідно з\~умовами якого\~ТОВ «Слон\~Кредит» надало\~відповідачу кредит\~у розмірі\~4000\~грн строком\~на 360\~днів,\~із стандартною\~процентною ставкою\~2,5\~%\~в день\~за користування\~кредитом,\~зниженою процентною\~ставкою 2%\~в день\~(а.с.25-29). [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.31-32). Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед [PERSON] \~виконало та\~надало йому\~кредит в\~сумі 4000\~грн шляхом\~зарахування кредитних\~коштів на\~платіжну картку\~№ [NUMBER] ,\~що підтверджується\~довідкою ТОВ\~«ПЕЙТЕК Україна»\~про перерахування\~коштів (а.с. 19) та випискою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.99). \~ \~ \~ \~24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за кредитним договором №1429278 від 07.02.2024, що підтверджується копіями відповідного договору факторингу та витягу з реєстру боржників (а.с. 76-86). \~ \~ \~ \~ [PERSON] має заборгованість перед позивачем за договором № 1429278 від 07.02.2024 загальною сумою 42000 грн, яка складається з: суми заборгованості з тіла кредиту 4000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 32100 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 39 календарних днів у розмірі 3900 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.35-36). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений в електронному вигляді шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитних договорів, правилами надання грошових коштів у позику та прийняв запропоновані умови. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором у нього виникла заборгованість у сумі 40000 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 4000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 32100 грн, нараховані позивачем проценти за 39 календарних днів - 3900 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що на підставі договору факторингу відбулася заміна первісного кредитора за договором на нового кредитора - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Оскільки відповідач не дотримався умов, передбачених договором, допустив заборгованість, то позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо визначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Як передбачено частинами десятою, одинадцятою статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Формулювання вказаних норм процесуального права визначають право, а не обов`язок суду, зазначити в рішенні про таке нарахування, відтак, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, вирішує вказане питання. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що заявлена вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, може потребувати доведення належними доказами, суд не вбачає підстав визначати зазначене зобов`язання в даному рішенні. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. \~ \~ \~ \~Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. \~ \~ \~ \~ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (як клієнт) та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.74-75); заявки №10213 на виконання доручення до Договору про надання правової допомоги від 10.12.2024, з якої вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокат Столітній М.М. погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з Заглади В.В. (а.с.21-22); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги (а.с.30,41); акт виконаних робіт (а.с.37). Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.

Outcome: partial