Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

У листопаді 2024 року Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що у жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустило новий проект monobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 23.09.2019 відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримав ліміт використання кредиту у розмірі 80 000,00 грн., що зазначено в Довідці про розмір встановленого Кредитного ліміту. Після підписання Заяви Відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті зобов`язання, відповідач не дотрималась даних умов, а саме: не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з неї на користь банку загальну заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" в сумі 100 023,86 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у вказаній сумі. 12.11.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді О.М. Букіній. 02.12.2024 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання Відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 03.12.2024, також Відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останній не отримав та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про невручення поштового відправлення. 12.12.2024 від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 30.12.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти її задоволення, зазначаючи, що позивач не надав належних і допустимих доказів ознайомлення відповідача з умовами кредитного договору, а самі позовні вимоги ґрунтуються лише на припущеннях. Представник відповідача стверджує, що кредитодавець не надав повної та достовірної інформації про умови кредитування. Крім того, на його думку, розрахунки заборгованості, подані позивачем, є завищеними, не відповідають установленим правилам та не можуть бути прийняті судом як належний доказ. З огляду на відсутність, на думку відповідача, належного підтвердження позовних вимог, він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та покласти на позивача витрати відповідача на правову допомогу. 02.01.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначає, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. Представник пояснює, що без проходження встановленого алгоритму ознайомлення з правилами та умовами кредитування укладення договору є технічно неможливим. Крім того, договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджує його волевиявлення та згоду з умовами договору. Зазначається також, що без належного ознайомлення та підтвердження згоди з умовами кредитного договору здійснення будь-яких подальших операцій було б неможливим. Умови договору додатково розміщені на офіційному вебсайті позивача у відкритому доступі. Щодо розрахунків заборгованості представник позивача наголошує, що, підписуючи анкету-заяву, відповідач погодився з правилами та умовами надання кредиту та банківських послуг, а сама анкета-заява є невід`ємною частиною кредитного договору. Відтак підписання анкети-заяви підтверджує, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами договору. Договір, підписаний електронним підписом відповідача, повністю відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та є належним чином укладеним. Крім того, відповідно до наданих виписок, відповідач фактично користувався кредитними коштами, що було б неможливим у разі відсутності його згоди з умовами договору. 06.01.2025 від представника відповідача надійшли заперечення, у яких він зазначає, що надані позивачем документи - заява клієнта та таблиця загальної вартості кредиту - містять електронний підпис із датою 03.01.2022, що не відповідає твердженням позивача про укладення договору 23.09.2019, а також не можуть бути співвіднесені з документами, які мали б існувати на момент укладення договору. Представник відповідача стверджує, що підписання таких документів 03.01.2022 ним не здійснювалося взагалі. Крім того, надані Умови та правила обслуговування подані у неналежній формі, не містять жодних відміток про ознайомлення відповідача та не засвідчені належним чином. Вказує також на численні невідповідності між рухом коштів та розрахунком заборгованості, зокрема щодо дати фактичного надання кредитного ліміту та подальших його змін. На думку відповідача, позивач не надав належних, допустимих і достатніх доказів своїх вимог, у зв`язку з чим позов ґрунтується на припущеннях і має бути відхилений у повному обсязі. 09.01.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких він зазначає, що позивачем не спростовано заперечення відповідача, а в окремих випадках вони взагалі не розглянуті. Доводи та належні докази на їх спростування не надано, у зв`язку з чим представник відповідача вважає, що позовні вимоги не доведені та підлягають відмові у повному обсязі. 09.01.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що відповідач оформив одну заявку на послугу «Покупка частинами» на суму 3 075 грн, яка є частиною заборгованості по карті, щодо якої банк звертається до суду. Розміри щомісячних платежів визначені заявою клієнта, а їх списання відображено у Деталізованій виписці по рахунку відповідача, яка є первинним, належним та достатнім доказом. Процентна ставка за кредитом нарахована відповідно до тарифів та враховує тимчасові пільгові умови банку під час війни, а розрахунок заборгованості повністю відповідає даним виписки і встановленому кредитному ліміту, включно зі змінами ліміту та фактичними операціями по картці. Відповідач фактично використовував кредитні кошти та власні кошти у межах ліміту, а сума заборгованості на дату подання позову складає 100 023,86 грн., що підтверджує повну відповідність між Розрахунком заборгованості та Деталізованою випискою. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Установлено, що 23 вересня 2019 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив поточний рахунок у гривні на її ім`я із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією Анкетою-заявою Відповідач: - погодився із тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (Договір); - виходячи з того, що ця Анкета-заява також є заявою на відкриття рахунку, просить відкрити поточний рахунок в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на ім`я Відповідача; - просив встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку; - просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т. ч. удосконалений електронний підпис - далі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті ним в Банку; із цією метою Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися у мобільному додатку для засвідчення її дій; - визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтвердила, що всі наступні правочини (у т. ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП; - надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у Банку, без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. До Анкети-заяви банк додав витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб, затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк», а також додатки із визначенням тарифів та основних умов кредитування. Згідно з даними розрахунку за договором №б/н від 23 вересня 2019 року, укладеного між «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 25 серпня 2024 року заборгованість клієнта становить: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 100 023,86 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового забов`язання- 0,00 грн; всього 100 023,86 грн. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11, частини 2 статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010). На підтвердження факту укладення кредитного договору Позивачем надано суду Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23 вересня 2019 року, яка містить власноручні підписи представника банку та позичальника [PERSON] із світлокопіями його паспорту та РНОКПП, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, він вважається укладеним в письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі статтею третьою цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3-6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд бере до уваги той факт, що форма та порядок укладання договору між сторонами відбулась саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети до договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу). Із викладеного Позивачем алгоритму укладення кредитного договору встановлено, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою Monobank подальше укладення електронного договору кредиту на сайті (Додатку) є неможливим. Отже, заповненням Анкети-заяви Відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 червня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. Суд при цьому бере до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року, №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року. У цій справі Позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також підставності стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого Відповідачем згідно з розрахунком за тілом кредиту. На підтвердження розміру заборгованості за тілом кредиту Позивачем надано розрахунок заборгованості, анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту. Зазначені докази у своїй сукупності, на переконання суду свідчать обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved