Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] від 15 грудня 1988 року, в якій зазначено не вірно її по батькові замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». В обгрунтування заяви зазначила, що при попередньому зверненні до ГУ Пенсійного фонду у Львівській області з приводу оцифрування своєї трудової книжки , щоб не втратити страховий стаж та уникнути проблем з пенсією, їй повідомили про наявність помилок в трудовій книжці, зокрема по батькові заявниці не співпадає з по - батькові зазначеним в паспорті та інших документах. Самостійно виправити зазначені помилки заявниця не може, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх пенсійних прав. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2025 року вищезазначену заяву було залишено без руху. 28.10..2025 року заявниця надала суду заяву на виконання вимог вищезазначеної ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.10.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаною заявою та відкрито провадження у справі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву - пояснення в якому зазначив, що заявником не зазначено, що остання не має іншої можливості внести виправлення до трудової книжки, а ніж зверненням до суду. А також в поясненні зазначено, що зі змісту заяви вбачається спір про право. В судове засідання заявниця не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява від 10.12.2025 року в якій заявниця просить суд розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив таке. Як вбачається зі свідоцтва про народження від 15 лютого 1969 року серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №5 15 червня 2000 року [PERSON] , [INFO] , отримала паспорт громадянина України серія [NUMBER] 30.03.1989 року [PERSON] отримала диплом Львівського технікуму сільського будівництва. Як вбачається зі змісту трудової книжки серія [NUMBER] від 15 грудня 1988 року, така видана [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що трудова книжка серія [NUMBER] від 15 грудня 1988 року, дійсно належить заявниці - [PERSON] , [INFO] , а за такого заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії [NUMBER] від 15 грудня 1988 року, є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved