Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва у травні 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 30.06.2004 сторонами було укладено шлюб, який було розірвано 15.09.2010 рішенням Дарницьким районним судом м. Києва. У період шлюбу, у сторін народилися дві доньки: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Вказує, що наразі сімейне життя між сторонами припинене, відповідач проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Додає, що діти потребують значних фінансових витрат, які позивачу складно забезпечити самотужки без фінансової допомоги батька дитей. [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, за рахунок позивача. Вказує, що відповідач є пенсіонером, при цьому є людиною працездатною, ще досі працює та отримує офіційну заробітну плату, а тому повинен брати участь у виховані, розвитку та утриманні дітей. Внаслідок чого, позивач звернулась до суду з даним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікарські засоби для [PERSON] одноразово з січня 2004 року по травень 2025 року в розмірі 16000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на навчання у вищому навчальному закладі [PERSON] одноразово в сумі 40000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на заняття з повітряної гімнастики та акробатики у період з червня 2023 року по травень 2025 року одноразово 34800,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікарські засоби для [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. щомісяця; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на навчання у вищому навчальному закладі [PERSON] у період з березня 2025 року до закінчення навчання один раз на півріччя в розмірі 19500,00 грн. Ухвалою суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони з`явились, повідомили що врегулювали спір, відповідач повністю визнав вимоги позивача та не заперечує проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, ураховуючи що відповідач визнає повністю позовні вимоги суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 30.06.2004 по 15.09.2010, який був розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) Позивач вказує, що з 15.09.2010 шлюб було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва, наразі сімейне життя між сторонами припинене, відповідач проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Додає, що дитина навчається у вищому навчальному закладі за її рахунок, дитина потребує значних фінансових витрат, які позивачу складно забезпечити самотужки без фінансової допомоги батька дитини. Вказує, що відповідач є працездатним пенсіонером, який працює та отримує офіційну заробітну плату, а тому як батько повинен брати участь у виховані, розвитку та утриманні дітей. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2, 4, 6 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідност.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Разом з тим, не заслуговують заперечення відповідача, щодо строку з якого необхідно стягувати аліменти, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (подання позовної заяви). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей у вигляді 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки вказаний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, а також не суперечить чинному законодавству. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 05.05.2025. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне. В силу приписів ч. 1 ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Слід окремо зазначити що у судовому засіданні відповідач повністю визнав позовні вимоги та спір був повністю врегульований. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дітей необхідно задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за дану вимогу у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved