Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Агбонгале Л.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А., про припинення права спільної сумісної власності та про визнання права власності на частку земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2004 року, [PERSON] , після смерті її матері [PERSON] отримала частину спадкового майна, яке складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . На іншу частину житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім?я [PERSON] (рідної сестри позивача). 11 березня 2005 року [PERSON] та [PERSON] отримали рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, якими вирішено питання про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд для ведення особистого селянського господарства в зв?язку зі зміною власника. Зокрема, рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області №455-22-IV від 11 березня 2005 року вирішено питання щодо позивача, а саме: припинено право користування земельною ділянкою [PERSON] і передано [PERSON] , безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,05 га під будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] , на умовах спільного землекористування із співвласником будинку в зв?язку з одержанням у спадщину частину житлового будинку. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51525635 від 10.03.2020 року, державним реєстратором Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області проведено реєстрацію права власності та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельну ділянку кадастровий номер 3221455300:01:009:0241 загальною площею 0,1048 га, відповідно яких: вид спільної власності спільна сумісна, розмір частки по 1 (одиниці) за позивачем та за її сестрою. Співвласники земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, питання про визначення часток у справі спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку не вирішили, договору про визначення часток не укладали. [INFO] [PERSON] , рідна сестра позивача, померла. 31 липня 2022 року, після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу, за заявою її доньки - [PERSON] . У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М.А. з метою укласти договір дарування на належній їй на праві власності частки вказаного домоволодіння та земельної ділянки. 11 квітня 2023 року приватний нотаріус Заган М.А. своєю постановою відмовила позивачу в посвідченні договору дарування частки житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з огляду на неможливість проведення реєстраційних дій по відчуженню частки земельної ділянки без виділу у спільну часткову власність по частці кожному та припинення спільного сумісного права на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, як було визначено у рішенні сільської ради Васильківського району Київської області №455-22-IV від 11.03.2005 року. У зв?язку з тим, що за життя [PERSON] , співвласники земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га питання про визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку не вирішили це впливає та обмежує право позивача на розпорядження майном, після смерті [PERSON] . Проте, виходячи з того, що [PERSON] та [PERSON] володіють на праві часткової власності по частці кожна домоволодінням, яке знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, відтак частка в праві власності на земельну ділянку також становить 1/2. Посилаючись на наведені обставини, в подальшому зменшивши позовні вимоги згідно з поданою заявою, представник позивача просила: припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як на один цілий об?єкт; визнати за [PERSON] право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків з наданням позивачу строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали (а.с.35-39). На виконання ухвали суду, позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.67). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2023 року зупинено провадження у даній справі до набрання рішенням законної сили у цивільній справі №362/7834/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А., про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с.104-106). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2025 року відновлено провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому підготовчому засіданні (а.с.123-124). 03 лютого 2025 року від представника позивача адвоката Агбонгале Л.С. до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с.132135). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року прийнято заяву представника [PERSON] адвокат Агбонгале Л.С. про зменшення позовних вимог у даній справі, роз?яснено право відповідачу на подання відзиву та позивачу на подання відповіді на відзив, відкладено підготовче судове засідання (152-154). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті (а.с.165-166). Про дату, час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлялися належним чином (а.с.179,185 -192). 16 вересня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, в якій остання просила прийняти дану заяву про визнання позову, зазначала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Також просила розгляд справи проводити без її участі та її представника (а.с.193-194). 18 вересня 2025 року представник позивача адвокат Агбонгале Л.С. подала до суду клопотання, в якому просила розглядати дану справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.200-202). У судове засідання позивач та відповідач не з?явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А. у судове засідання не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За змістом\~вимог ч.\~5\~ ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, клопотання, заяви позивача та відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~ визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 листопада 2004 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Павленко Н.В., [PERSON] належить частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці в [ADDRESS] . На іншу частину житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім?я [PERSON] (а.с. 12). Зі змісту вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Васильківською нотаріальною конторою Київської області 25 вересня 1992 року, реєстр за №4-386 [PERSON] є донькою та спадкоємицею майна [PERSON] , померлої [INFO] . 11 березня 2005 року [PERSON] та [PERSON] отримали рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, якими вирішено питання про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд для ведення особистого селянського господарства в зв?язку зі зміною власника. Відповідно до копії рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області №455-22-IV від 11 березня 2005 року зазначеним рішенням припинено право користування земельною ділянкою [PERSON] і передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,05 га, розташованої по [ADDRESS] , на умовах спільного землекористування із співвласником будинку в зв`язку з одержанням у спадщину 1/2 частку житлового будинку (а.с.14). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.03.2023 №326270721 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2004, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по частці кожній. Земельна ділянка кадастровий номер 3221455300:01:009:0241, площею 0,1048 га за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського р-ну, Київської обл. №232-11-VII від 20.02.2020, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1 (а.с.17-18). З копії\~постанови від\~11\~квітня 2023\~року №52/02-02\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~вбачається,\~що приватний\~нотаріусКиївського міського нотаріального округу Заган М.А. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії для посвідчення договору дарування частки будинку та частки земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] в зв?язку з неможливістю проведення реєстраційних дій по відчуженню частки земельної ділянки без виділу часток у спільну часткову власність по частці кожному та припинення спільного сумісного права на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, площею 0,1048 га, як було визначено у рішенні сільської ради Васильківського району Київської області №455-22-IV від 11.03.2005 року (а.с.21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 07 грудня 2021 року (а.с.19). Спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини встановлені судом у рішенні Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року в справі №362/7834/23, що набрало законної сили 04.11.2024 року (а.с.119-121). Рішенням Васильківського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 02\~жовтня 2024\~року в\~справі №362/7834/23\~в справі\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А., про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, позовну заяву задоволено. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на частину земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно зі ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Як встановлено\~судом,\~і вбачається\~з матеріалів\~справи на\~підставі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~виданого 23\~листопада 2004\~року державним\~нотаріусом Васильківської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Павленко Н.В.,\~позивач є\~власником \~частки житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~(далі\~ домоволодіння)\~за адресою:[ADDRESS] , а власником іншої частки зазначеного домоволодіння є [PERSON] . Земельна ділянка кадастровий номер 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, на якій розташоване вказане домоволодіння, на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського р-ну, Київської області №232-11-VII від 20.02.2020, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Виходячи з того, що [PERSON] та [PERSON] володіють на праві часткової власності по частці кожна домоволодінням, яке знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, отже їхні частки в праві власності на земельну ділянку теж є рівними. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] , співвласники земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, питання щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку не вирішили. За таких обставин, позивач будучи власником частки домоволодіння, позбавлена можливості реалізувати своє право розпорядження належним майном. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем є [PERSON] відповідач у даній справі. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А., було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, що знаходиться за вказаною адресою. У зв?язку з чим, [PERSON] звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з відповідним позовом. Васильківський міськрайонний суд Київської області своїм рішенням від 02 жовтня 2024 року в справі №362/7834/23 визнав за [PERSON] \~в порядку\~спадкування, після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,право власності на частину земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позасудовому порядку позбавлена можливості вирішити питання щодо права часткової власності на земельну ділянку. За змістом ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набується на підставах, що не заборонені законом, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги визнання [PERSON] у повному обсязі позовних вимог [PERSON] , суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на частку земельної ділянки за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241, загальною площею 0,1048 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 3221455300:01:009:0241 площею 0,1048 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як на один цілий об?єкт. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved