Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 117911,37 гривень, 3% річних у зв`язку з заборгованістю в сумі 3045,17 грн., інфляційні витрати у сумі 13655,27 грн, всього на суму 134611,81 грн. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 17.12.2013 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області було винесено рішення у справі №133/3765/13-ц про стягнення аліментів, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти для утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку гривень щомісячно, починаючи з 21.11.2013 і до досягнення повноліття дітьми. Згідно розрахунку проведеного державним виконавцем, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 31.01.2025 складає 117911,37 грн. Оскільки відповідачем не сплачуються аліменти, просить стягнути з нього пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів, за період з 01.04.2021 по 31.01.2025 у сумі 117911,37 грн. На підставі ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних втрат становить 13655,27 грн, що відповідає індексу інфляції за період з 01.04.2021 по 31.01.2025, та 3% річних за період з 01.04.2021 по 31.01.2025 у сумі 3045,17 грн. Ухвалою суду від 10.03.2025 провадження у цивільній справі за даним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, відзив у встановлений строк суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з червня 1997 року, від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2013 у справі № 133/3765/13-ц. На підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.12.2013 у справі № 133/3762/13-ц, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] до повноліття дітей, починаючи з 21.11.2013 року. 19.08.2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2015. Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів здійснених у межах виконавчого провадження ВП № 41300755 державним виконавцем Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області, заборгованість станом на 31.01.2025 становить 117911,37 грн. Позивачем здійснено розрахунки: - пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, за кожен місяць, у період з 01.04.2021 по 31.01.2025, на загальну суму 371035,61 грн.; - інфляційних витрат по заборгованості зі сплати аліментів, за кожен місяць, у період з 01.04.2021 по 31.01.2025, на загальну суму 13655,27 грн.; - 3% річних по заборгованості зі сплати аліментів, за кожен місяць, у період з 01.04.2021 по 31.01.2025, на загальну суму 3045,17 грн. Так, положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з аб.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Таким чином, при відсутності такого спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2018 в справі №756/13754/14-ц, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), тому суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. У матеріалах справи відсутні відомості про незгоду сторін з розміром заборгованості у виконавчому провадженні ВП41300755, отже відповідно до розрахунків заборгованості, наданих Козятинським відділом ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області, заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.01.2025 року складає 117911,37 грн. Щодо вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 117911,37 грн., то слід зазначити наступне. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу; зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, однак обмежується розміром боргу. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 в справі № 333/6020/169, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, в попередніх рішеннях суду, та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 зазначено, що "при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць..." Наданий позивачем розрахунок суми нарахованої пені за прострочення сплати відповідачем аліментів, за період з 01.04.2021 по 31.01.2025, не відповідає зазначеним вище вимогам закону, зокрема, позивачем не враховано: пеня нараховується з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу; аліменти, сплачені боржником у травні-червні 2021 року та за період серпня 2021 - лютого 2022 року, мають спершу зараховуватись на утворену заборгованість за попередні місяці, починаючи з першого місяця її виникнення (враховуючи постанову Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №711/679/21); прострочення за платіж у січні 2025 виникає з 01.02.2025, а тому пеня, на вказаний платіж, не може обчислюватись у заявленому періоді. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2021 по 31.01.2025, що додані окремими документами, станом на 01.07.2024, 31.05.2025, виконаних державним виконавцем. Слід зазначити, що додані розрахунки починаються з чергового платежу за квітень 2021 року, прострочення за який виникає з травня 2014 року. Також розрахунок містить інформацію, що станом на 01.04.2021 року заборгованість по аліментах складала 50013,41 грн. Суд враховує, що боржником, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сплачено: у травні 2021 року - 2475,00 грн; у червні 2021 року - 2475,00 грн; у серпні 2021 року - 2475,00 грн; у вересні 2021 року - 1225,00 грн; у жовтні 2021 року - 1225,00 грн; у листопаді 2021 року - 1225,00 грн; у грудні 2021 року - 1225,00 грн; у січні 2022 року - 1225,00 грн; у лютому 2022 року - 1225,00 грн. Загальна сума сплачених аліментів у наведеному періоді складає 14775,00 грн. Враховуючи наведене, в тому числі постанову Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21, сплачені боржником аліменти за період з травня 2021 по лютий 2022 у розмірі 14775,00 грн., враховуються у заборгованість в сумі 50013,41 грн., що виникла з моменту відкриття виконавчого провадження до 01.04.2021 року. Отже, розрахунок пені по аліментам розраховується таким чином - заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %, та виглядатиме так: - сума боргу 1841,00 грн. за квітень 2021, кількість днів прострочення 1371 (01.05.2021-31.01.2025), нарахована пеня 25240,11 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за травень 2021, кількість днів прострочення 1341 (01.06.2021-31.01.2025), нарахована пеня 24687,81 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за червень 2021, кількість днів прострочення 1311 (01.07.2021-31.01.2025), нарахована пеня 24135,51 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за липень 2021, кількість днів прострочення 1280 (01.08.2021-31.01.2025), нарахована пеня 23564,80 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за серпень 2021, кількість днів прострочення 1249 (01.09.2021-31.01.2025), нарахована пеня 22994,09 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за вересень 2021, кількість днів прострочення 1219 (01.10.2021-31.01.2025), нарахована пеня 22441,79 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за жовтень 2021, кількість днів прострочення 1188 (01.11.2021-31.01.2025), нарахована пеня 21871,08 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за листопад 2021, кількість днів прострочення 1158 (01.12.2021-31.01.2025), нарахована пеня 21318,78 грн. - сума боргу 1841,00 грн. за грудень 2021, кількість днів прострочення 1127 (01.01.2022-31.01.2025), нарахована пеня 20748,07 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за січень 2022, кількість днів прострочення 1096 (01.02.2022-31.01.2025), нарахована пеня 14346,64 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за лютий 2022, кількість днів прострочення 1068 (01.03.2022-31.01.2025), нарахована пеня 13980,12 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за березень 2022, кількість днів прострочення 1037 (01.04.2022-31.01.2025), нарахована пеня 13574,33 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за квітень 2022, кількість днів прострочення 1007 (01.05.2022-31.01.2025), нарахована пеня 13181,63 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за травень 2022, кількість днів прострочення 976 (01.06.2022-31.01.2025), нарахована пеня 12775,84 грн. - сума боргу 1309,00 грн. за червень 2022, кількість днів прострочення 946 (01.07.2022-31.01.2025), нарахована пеня 12383,14 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за липень 2022, кількість днів прострочення 915 (01.08.2022-31.01.2025), нарахована пеня 12553,80 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за серпень 2022, кількість днів прострочення 884 (01.09.2022-31.01.2025), нарахована пеня 12128,48 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за вересень 2022, кількість днів прострочення 854 (01.10.2022-31.01.2025), нарахована пеня 11716,88 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за жовтень 2022, кількість днів прострочення 823 (01.11.2022-31.01.2025), нарахована пеня 11291,56 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за листопад 2022, кількість днів прострочення 793 (01.12.2022-31.01.2025), нарахована пеня 10879,96 грн. - сума боргу 1372,00 грн. за грудень 2022, кількість днів прострочення 762 (01.01.2023-31.01.2025), нарахована пеня 10454,64 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за січень 2023, кількість днів прострочення 731 (01.02.2023-31.01.2025), нарахована пеня 10354,62 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за лютий 2023, кількість днів прострочення 703 (01.03.2023-31.01.2025), нарахована пеня 9958,00 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за березень 2023, кількість днів прострочення 672 (01.04.2023-31.01.2025), нарахована пеня 9518,88 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за квітень 2023, кількість днів прострочення 642 (01.05.2023-31.01.2025), нарахована пеня 9093,93 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за травень 2023, кількість днів прострочення 611 (01.06.2023-31.01.2025), нарахована пеня 8654,82 грн. - сума боргу 1416,50 грн. за червень 2023, кількість днів прострочення 581 (01.07.2023-31.01.2025), нарахована пеня 8229,87 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за липень 2023, кількість днів прострочення 550 (01.08.2023-31.01.2025), нарахована пеня 11711,32 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за серпень 2023, кількість днів прострочення 519 (01.09.2023-31.01.2025), нарахована пеня 11051,22 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за вересень 2023, кількість днів прострочення 489 (01.10.2023-31.01.2025), нарахована пеня 10412,42 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за жовтень 2023, кількість днів прострочення 458 (01.11.2023-31.01.2025), нарахована пеня 9752,33 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за листопад 2023, кількість днів прострочення 428 (01.12.2023-31.01.2025), нарахована пеня 9113,53 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за грудень 2023, кількість днів прострочення 397 (01.01.2024-31.01.2025), нарахована пеня 8453,44 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за січень 2024, кількість днів прострочення 366 (01.02.2024-31.01.2025), нарахована пеня 7793,35 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за лютий 2024, кількість днів прострочення 337 (01.03.2024-31.01.2025), нарахована пеня 7175,84 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за березень 2024, кількість днів прострочення 306 (01.04.2024-31.01.2025), нарахована пеня 6515,75 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за квітень 2024, кількість днів прострочення 276 (01.05.2024-31.01.2025), нарахована пеня 5876,95 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за травень 2024, кількість днів прострочення 245 (01.06.2024-31.01.2025), нарахована пеня 5216,86 грн. - сума боргу 2129,33 грн. за червень 2024, кількість днів прострочення 215 (01.07.2024-31.01.2025), нарахована пеня 4578,06 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за липень 2024, кількість днів прострочення 184 (01.08.2024-31.01.2025), нарахована пеня 3917,36 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за серпень 2024, кількість днів прострочення 153 (01.09.2024-31.01.2025), нарахована пеня 3257,37 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за вересень 2024, кількість днів прострочення 123 (01.10.2024-31.01.2025), нарахована пеня 2618,67 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за жовтень 2024, кількість днів прострочення 92 (01.11.2024-31.01.2025), нарахована пеня 1958,68 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за листопад 2024, кількість днів прострочення 62 (01.12.2024-31.01.2025), нарахована пеня 1319,98 грн. - сума боргу 2129,00 грн. за грудень 2024, кількість днів прострочення 31 (01.01.2024-31.01.2025), нарахована пеня 659,99 грн. Пеня за січень 2025 не нараховується, оскільки період прострочення вказаного платежу починається з 01.02.2025 року. Сума нарахованої пені згідно наведеного вище розрахунку, за вказаний період, складає - 523 462,30 грн. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.01.2022 у справі №711/679/21 зазначено, що «… при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Сума заборгованості за період з 01.04.2021 по 31.01.2025 (період, у якому нараховується пеня), без врахування суми стягнення за січень 2025 (так як прострочення у заявленому періоді, для даного платежу, не настало), становить: 1841*9+1309*6+1372*6+1416,50*6+2129,33*12+2129*6=16569+7854+8232+8499+25551,96++12774= 79 479,96 грн. Отже, оскільки розмір пені не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується, максимальний розмір пені за вказаний період становить 79 479,96 грн. Таким чином, розмір пені, заявлений позивачем до стягнення - 117 911,37 грн., перевищує розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Виходячи з вимог закону, обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, позивач з посиланням на ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача за період з 01.04.2021 по 31.01.2025 інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів в розмірі 13655,27 грн., та три відсотки річних в розмірі 3045,17 грн. Дана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають, насамперед, договірні правовідносини. У контексті ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки, стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Крім того, передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини сторін по даній справі регулюються нормами Сімейного кодексу України, до яких положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються. Сімейний кодекс України, який є спеціальним законом, чітко встановив відповідальність за несплату аліментів у вигляді пені (ст. 196 СК України). За загальним правилом спеціальні норми права мають пріоритет над загальними нормами. Чинним законодавством України питання про нарахування при простроченні сплати аліментів врегульоване положеннями ст. 196 Сімейного кодексу України, яка є спеціальною нормою з цього приводу по відношенню до інших норм права, в тому числі і до ст. 625 ЦК України. У вказаній нормі законодавцем чітко розмежовані наслідки прострочення сплати аліментів від наслідків прострочення оплати додаткових витрат на дитину. Зокрема, у разі прострочення сплати аліментів для боржника встановлена відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення. Натомість, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину встановлена відповідальність у вигляді виплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також нарахування 3 % річних із простроченої суми. Таким чином із вказаної норми вбачається, що законодавець чітко розмежував негативні наслідки порушення строків сплати цих двох різних фінансових обов`язків батьків, і для кожного з них встановив відповідні фінансові санкції: при простроченні оплати додаткових витрат на дитину - сплачуються встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми; при простроченні сплати аліментів - сплачується пеня у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином застосування ст. 625 ЦК України і нарахування штрафних фінансових санкцій у виді інфляційних втрат і 3% річних на суму заборгованості з оплати аліментів не відповідають вимогам спеціального законодавства. Крім того, в самій статті 625 ЦК України зазначена можливість її застосування лише у разі, якщо законом чи договором не передбачений інший розмір санкцій. Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити, а така вимога позивача є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги про стягнення із відповідача інфляційних витрат за прострочення сплати аліментів та 3% річних, задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Рішенням суду частково задоволено вимоги позивача в частині стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 715,14 грн. Судові витрати у сумі 496,06 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial