Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У серпні 2025 року представник ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4726708 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 2\~000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, строком на 350 днів з 11.06.2024 року по 27.05.2025 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,5%. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» на підставі Договору факторингу № 31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Загальна сума заборгованості за договором становить 10\~737,40 грн., яка складається з: - 1\~999,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7\~737,42 грн. - заборгованість за відсотками, 1\~000,00 грн. заборгованість за неустойкою/штрафом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на правову допомогу та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечив проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4726708 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 2\~000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту за кожен день користування. 11.06.2024 року відповідачем по справі також підписано Паспорт споживчого кредиту. Договір підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом. Згідно з п.3.1. Договору, Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. За даними Розрахунку заборгованості за Договором № 4726708 від 11.06.2024 року, у період з 11.06.2024 року по 31.03.2025 року включно, [PERSON] було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 7\~737,42 грн. 31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було укладено Договір факторингу № 31-1/03/2025, відповідно до умов якого, право вимоги за договором № 4726708 про надання споживчого кредиту від 11.06.2024 року перейшло до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 31-1/03/2025 від 31.03.2025 року від ТОВ ФК «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4726708 від 11.06.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, витягу з реєстру боржників, загальна сума заборгованості [PERSON] , станом на 31.03.2025 року за договором № 4726708 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.06.2024 року, становить 11\~417,38 грн., яка складається з: 1\~999,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7\~737,42 заборгованість за відсотками, 1\~679,9832 грн. відсотки, що нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Відповідно до ст.\~526\~Цивільного Кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст.\~1049\~Цивільного Кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідух Є.О., акт № 4726708 прийому-передачі виконаних робіт від 04.08.2025 року, детального опису робіт від 04.08.2025 року, відповідно до яких вартість послуг адвоката склала 10\~000,00 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно незначну складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновими вимогами, задоволення судом позовних вимог, враховуючи складання заяв по суті, відсутність судових засідань у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~500,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Outcome: approved