Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому, з урахуванням уточнених його представником вимог, просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду внаслідок пожежі у розмірі 277303,62 грн. та 30000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником садиби [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку «А» та надвірних споруд: веранди «а», «а1», «а2», гараж «Б». Відповідачі є сусідами [PERSON] , проживають в господарстві [ADDRESS] . 17.08.2021 близько 17 год. 15 хв. на території господарства № 36 сталася пожежа. Малолітній син відповідачів, граючись сірниками, підпалив сіно, яке знаходилось у приміщенні літньої кухні. Внаслідок пожежі було пошкоджено належний позивачу гараж «Б» та майно, яке у ньому знаходилось. Обстеженням встановлено пошкодження пожежею покрівлі літньої кухні на площі до 15 м кв., покрівлю господарчої споруди 4,9 х 5 м на площі до 32 м, покрівлю господарчої споруди 12,5 х 5,5 м на площі до 120 м кв., болгарку, пральну машину, газонокосарку, облицювання стін житлового будинку площею до 13,5 м кв., пластикова фарба на підлозі площею до 69 м кв. Відповідачі відмовились відшкодовувати завдану матеріальну шкоду, що викликало необхідність звернення до суду. З моменту пожежі позивач та його сім`я перебувають у депресивному стані, постійній нервовій та психологічній напрузі. Цей стан посилюється та обтяжується тим, що наслідки пожежі є значними. Відмова відповідачів відшкодувати завдану шкоду призводить до щоденного споглядання згарища у домогосподарстві. Також позивач зазначає, що у зв`язку з пожежею він вимушений збирати докази для підтвердження розміру шкоди, відновлювати платіжні документи, звертатися до адвокатів. Через наведені обставини стан його здоров`я погіршився, у сім`ї напружені стосунки, порушився звичайний устрій життя, у зв`язку із чим завдану йому моральну шкоду оцінює в 30000,00 грн. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , подав до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що 17.08.2021 [PERSON] виявила пожежу та викликала ДСНС. На момент виклику пожежа тільки розпочиналася. Після ліквідації пожежі працівниками ДСНС складено акт про пожежу де імовірною причиною пожежі зазначено пустощі дітей, але причини виникнення пожежі ніхто не встановив. Позивач зазначив, що причиною виникнення пожежі був підпал малолітнім сином відповідачів сіна, що знаходилось у літній кухні. Дані обставини не були з`ясовані при гасінні пожежі, місце виникнення пожежі не встановлено. Також зазначає, що гараж, який зазначений у технічному паспорті під літерою «Б», збудований у 2015 році та розміщений з грубим порушенням вимог Правил пожежної безпеки в Україні. Відстань від стіни гаражу до лінії суміжного паркану становить 30 см, тобто менше одного метру. В акті про пожежу відсутня інформація про пошкодження покрівлі гаражу «Б» та майна, яке зазначив позивач. Відповідальними за пожежу вважає працівників ДСНС, оскільки вони не впоралися з гасінням пожежі та надали вогню можливість перекинутися на покрівлі інших споруд. Позивачем не доведено вину відповідачів у виникненні пожежі. Представник [PERSON] подав до суду відзив у якому зазначив, що приєднується до заперечень проти позову, викладених у відзиві [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що у справі відсутні належні та допустимі докази причин виникнення пожежі, гараж побудований з порушенням Правил пожежної безпеки в Україні. Також зазначив, що відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконати три умови: 1. завершення будівництва; 2. прийняття до експлуатації; 3. державна реєстрація. Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо. Оскільки гараж позивача не можна віднести до об`єктів цивільних прав, то норми щодо захисту цих цивільних прав на гараж, як об`єкт самочинного будівництва, не розповсюджуються. Додатково зазначає, що гараж побудований з порушенням вимог п.п. 3.25а* ДБН 360-92, а саме позивачем при самочинному будівництві гаража не дотримано вимоги щодо протипожежних розривів між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами, то таке недотримання знаходиться у прямому причинному зв`язку із негативними наслідками, що настали для самочинно збудованого гаража унаслідок пожежі. Крім того відповідач заперечує пошкодження зазначеного позивачем майна, оскільки вогонь зачепив лише покрівлю самочинно збудованого гаража. Ухвалою від 11.10.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 24.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 25.01.2022. Ухвалою від 30.08.2022 до участі у справ залучено співвідповідача. Ухвалою від 15.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалами від 01.12.2021, від 15.09.2022 та від 28.11.2022 судом витребувано необхідні для розгляду справи докази. Ухвалою від 30.09.2022 судом призначено комплексну будівельно-технічну, товарознавчу, транспортно-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 16.11.2022 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання експертів. Ухвалою від 12.12.2022 задоволено клопотання експертів, надано додаткові матеріали, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 09.10.2023 провадження у справі поновлено після надходження висновку експертів. Ухвалою від 30.10.2023 судом призначено комплексну будівельно-технічну та пожежо-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 10.01.2024 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання експерта. Ухвалою від 18.01.2024 скасовано ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 30.10.2023. Ухвалою від 06.02.2024 судом призначено комплексну будівельно-технічну та пожежо-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 08.04.2024 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання експертів. Ухвалою від 30.04.2024 задоволено клопотання експертів, надано додаткові матеріали, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 20.08.2025 провадження у справі поновлено після надходження висновку експертів. Ухвалою від 01.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, уточнивши їх, просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, підтверджену висновком експертів, у розмірі 277303,62 грн. та 30000,00 грн. моральної шкоди. [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, указували на те, що позивач побудував гараж з порушенням будівельних норм, не дотримався протипожежної відстані до сараю, де сталася пожежа, а тому такі його дії, на їх думку, призвели до пошкодження вогнем гаражу. Також представник відповідача звертав увагу суду на те, що на момент пожежі, право власності на гараж не було зареєстроване позивачем. Інші відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] також земельної ділянки за указаною адресою, площею 0,1873 га, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу від 08.10.2004, посвідченими приватним нотаріусом Фурдиловим Ю.В. (т. 1 а.с. 10, 12). Згідно з копією технічного паспорту від 18.06.2015, до складу садиби по [ADDRESS] входять: житловий будинок літ. «А», веранда «а», веранда «а1», веранда «а2», гараж «Б» (т. 1 а.с. 14-16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 08.12.2023 право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами зареєстровано 06.12.2023 (т. 2 а.с. 108). Власником сусіднього житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав від 09.09.2019 (т. 2 а.с. 121). 17.08.2021 о 17 год. 10 хв. у господарстві по [ADDRESS] сталася пожежа, що підтверджується копією акту про пожежу від 17.08.2021. Пожежею було пошкоджено: покрівлю літньої кухні на площі до 16 м кв., покрівлю господарчої споруди 12,5 х 5,5 м на площі до 120 м кв., болгарку, пральну машину, газонокосарку, облицювання стін житлового будинку площею до 13,5 м кв., пластикова фарба на підлозі площею до 69 м кв. (т. 1 а.с. 18). Згідно зі звітом про причину виникнення пожежі від 19.08.2021, найбільш інтенсивні вигоряння пожежного навантаження спостерігаються на місці розташування господарчої споруди 3 х 4 м де виявлені залишки сміття та будівельних матеріалів. За цих обставин слід прийти до висновку, що осередок пожежі був розташований в середині господарчої споруди 3 х 4 м зі слів заявниці [PERSON] (донька [PERSON] ) вона незадовго до виникнення пожежі займалась домашніми справами у будинку, а її неповнолітній син із неповнолітньою його подружкою, гралися надворі. Через деякий час [PERSON] почула як її покликав син та сповістив, що у господарчій споруді 3 х 4 м, де вони на той момент гралися, загорілося сіно. Не гаючи часу [PERSON] побігла перевірити сказане сином та побачила, що господарча споруда вже повністю була охоплена полум`ям. [PERSON] забігла до будинку, взяла телефон та викликала пожежно-рятувальний підрозділ. В цей же час, їх сусід [PERSON] відпочивав на задньому подвір`ї свого господарства та помітив велику кількість диму, який надходив з подвір`я [PERSON] . Коли [PERSON] підійшов до паркану щоб перевірити звідки йде дим, то помітив, що полум`я з господарчої споруди 3 х 4 м перекинулось на покрівлю його господарчої споруди 12,5 х 5,5 м, а господарча споруда 3 х 4 м та покрівля господарчої споруди 4,9 х 5 м вже були повністю охоплені вогнем. Не гаючи часу [PERSON] сповістив про пожежу сім`ю та подзвонив до пожежно-рятувального підрозділу м. Лебедин. Згідно з висновком, найбільш імовірною причиною виникнення пожежі є пустощі дітей з вогнем (т. 1 а.с. 79-81). Відповідно до довідки ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області від 20.08.2021 в ході проведення перевірки було встановлено, що 17.08.2021 о 17 год. 20 хв. до чергової частини від оператора «101» надійшло повідомлення про те, що за адресою [ADDRESS] горить гараж та літня кухня. При виїзді на місце події було з`ясовано наступне, що за даною адресою проживає [PERSON] , який знаходячись в саду свого господарства побачив полум`я з будівлі літньої кухні сусідів за адресою [ADDRESS] , внаслідок чого від даної пожежі загорілось належне йому гаражне приміщення, після чого він викликав пожежну службу, які приїхавши локалізували виниклі пожежі. Провівши подальшу перевірку було встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] із своїм малолітнім сином [PERSON] , 2015 року народження, яка дала пояснення, що її син розповів їй, що граючи з сірниками він ненавмисно підпалив сіно, яке знаходилось в приміщенні літньої кухні їхнього господарства внаслідок чого виникла пожежа (т. 1 а.с. 20). Згідно з висновком експертів за результатами комплексної судової будівельно-технічної, товарознавчої та автотоварознавчої експертизи від 22.09.2023 № 3868/3869/3870 вартість відновлювального ремонту пошкодженого пожежею гаража, що знаходиться по [ADDRESS] та належить [PERSON] становить 262440,00 грн.; вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту) від пошкодження внаслідок пожежі автомобільного причепу марки (моделі) ПГА1, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] складає 4294,38 грн.; вартість відновлювального ремонту газонокосарки електричної KRAISSMAN ER 1600/320, без урахування витрат на оплату відновлювальних робіт, становить 797,00 грн.; ринкова вартість пошкодженого майна чотирьох пневматичних шин 225/65R16С «Full Grip PT 925» у неушкодженому стані (до пожежі) складає 9372,24 грн.; ринкова вартість пошкодженого майна дверного глухого щитового полотна ДВП розміром 2000 х 900 м складає 400,00 грн. (т. 1 а.с. 226-261). Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі\~ст.\~1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом, загальна вартість матеріального збитку, спричиненого пожежею 17.08.2021 майну [PERSON] становить 277303,62 грн. Як встановлено судом зі змісту акту про пожежу, звіту про пожежу та довідки ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області найбільш імовірною причиною виникнення пожежі є пустощі дітей з вогнем, а саме із пояснень [PERSON] вбачається, що її малолітній син [PERSON] , 2015 року народження, розповів їй про те, що граючи з сірниками він ненавмисно підпалив сіно, яке знаходилось в приміщенні літньої кухні їхнього господарства внаслідок чого виникла пожежа. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними. Зазначені висновки міститься у постановах Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 639/2659/22 та від 28.07.2025 у справі № 161/22270/23. У даному випадку відповідачами не доведено відсутності їх вини у пошкодженні майна позивача, а тому обов`язок щодо відшкодування шкоди, заданої їх малолітньою дитиною покладається на батьків відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON] . При цьому твердження відповідача та її представника про те, що [PERSON] побудував гараж з порушенням будівельних норм та на момент пожежі не зареєстрував право власності на нього, суд вважає надуманими з огляду на наступне. Так, у відзиві на позовну заяву представник [PERSON] зазначав, що з урахуванням положень ст. ст. 331, 376 ЦК України гараж [PERSON] не можна віднести до об`єктів цивільних прав так як він є об`єктом самочинного будівництва. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали указану позицію. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~376\~ЦК України\~житловий будинок,\~будівля,\~споруда,\~інше нерухоме\~майно вважаються\~самочинним будівництвом,\~якщо вони\~збудовані або\~будуються на\~земельній ділянці,\~що не\~була відведена\~для цієї\~мети,\~або без\~відповідного документа,\~який дає\~право виконувати\~будівельні роботи\~чи належно\~затвердженого проекту,\~або з\~істотними порушеннями\~будівельних норм\~і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній станом на 15.07.2014 дату видачі будівельного паспорта) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Згідно з п. 1.2, 1.3 Порядку (в редакції, чинній станом на 15.07.2014 дату видачі будівельного паспорта) будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці. Параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відповідно до\~п.\~2.1\~Розділу ІІ\~Порядку видача\~будівельного паспорта\~здійснюється уповноваженим\~органом містобудування\~та архітектури\~безпосередньо,\~через центри\~надання адміністративних\~послуг та/або\~через Єдиний\~державний портал\~адміністративних послуг.\~Будівельний паспорт\~надається уповноваженим\~органом містобудування\~та архітектури\~на безоплатній\~основі протягом\~десяти робочих\~днів з\~дня надходження\~пакета документів,\~до якого\~входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри\~забудови (місце\~розташування будівель\~та споруд\~на земельній\~ділянці,\~відстані до\~меж сусідніх\~земельних ділянок\~та розташованих\~на них\~об`єктів,\~інженерних мереж\~і споруд,\~фасади та\~плани поверхів\~об`єктів із\~зазначенням габаритних\~розмірів,\~перелік систем\~інженерного забезпечення,\~у тому\~числі автономного,\~що плануються\~до застосування,\~тощо); проект\~будівництва (за\~наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову. Згідно з п. 2.3 Розділу ІІ Порядку уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. При цьому,\~відповідно до\~п.\~2.4,\~2.5\~Розділу ІІ\~Порядку пакет\~документів для\~видачі будівельного\~паспорта або\~внесення змін\~до нього\~повертається уповноваженим\~органом містобудування\~та архітектури\~замовнику з\~таких підстав: неподання\~повного пакета\~документів,\~визначених пунктом\~2.1\~або 2.2\~цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання. В ході розгляду даної справи судом досліджено оригінал Будівельного паспорту від 15.07.2014 № 46/14, виданого [PERSON] відділом містобудування та архітектури управління ЖКГ Лебединської міської ради для будівництво топкової, господарського сараю та гаража в єдиному блоці. Слід зазначити, що доказів того, що подані [PERSON] документи, поверталися йому відділом містобудування та архітектури управління ЖКГ Лебединської міської ради на підставі п. 2.4, 2.5 Розділу ІІ Порядку, матеріали справи не містять. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (чинної на момент видачі будівельного паспорта) затверджено Перелік об`єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, пунктом 2 якого до таких об`єктів віднесено господарські будівлі і споруди, зокрема гаражі, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках. Представником позивача була надана копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 24.07.2014 СМ062142050735. Згідно з повідомленням передбачається будівництво топкової, господарчого сараю та гаража в єдиному блоці в [ADDRESS] . Будівництво здійснюється на підставі будівельного паспорта від 15.07.2014 № 46/14 (т. 1 а.с. 194-195). Таким чином у даному випадку відсутні підстави вважати самочинним будівництво [PERSON] гаража у [ADDRESS] . Крім того, представником позивача надано витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 17.11.2023 про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта (т. 2 а.с. 102-104) та витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (т. 2 а.с. 105-107). Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній станом на 17.11.2023 дату реєстрації декларації про готовність до експлуатації гаража) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Згідно з ч. 6 указаної статті орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Відомості про повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації підлягають внесенню до Реєстру будівельної діяльності. Відомості про повернення [PERSON] декларації про готовність до експлуатації об`єкта у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як встановлено судом, право власності позивачем дійсно зареєстровано 06.12.2023 про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав. Однак, згідно з відомостями із реєстру будівельної діяльності, будівництво гаража завершено позивачем у 2014 році та у подальшому, у 2023 році, зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, проведено технічну інвентаризацію та зареєстровано право власності. Враховуючи той факт, що з моменту закінчення будівництва та до моменту прийняття до експлуатації гаража, органи архітектури та містобудування не встановили порушень при його будівництві, зареєстрували дозвільні документи та дозволили його експлуатацію, на момент розгляду справи відсутні підстави не відносити такий гараж до об`єктів цивільних прав нерухомого майна. Протилежний підхід становив би непропорційне втручання у право позивача на мирне володіння своїм майном та позбавлення його права на ефективний судовий захист права на відшкодування шкоди, завданої належному йому об`єкту нерухомого майна пожежею, яка сталася з вини відповідачів. Крім того, судом було призначено комплексну будівельно-технічну та пожежно-технічну експертизу за результатами якої 10.07.2025 складено висновок № 1914/1915 (т. 2 а.с. 129-143). В ході дослідження експертами встановлено: 1. фактичні відстані від сараю-гаражу літ. «Б» у садибі [PERSON] до сараю літ. «Б» у садибі [PERSON] становлять 2,16 2,10 м, що не відповідає встановленим протипожежним відстаням (8 м), які визначені у Додатку 3.1 (обов`язковий) п. 3.25а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», які діяли на 2015 рік. На момент проведення дослідження, невідповідності у технічній документації по сараю-гаражу літ. «Б» садиби по [ADDRESS] усунуто; 2. зменшена протипожежна відстань (фактична відстань 2,16-2,10 м) від сараю-гаражу літ. «Б» у садибі [PERSON] до сараю літ. «Б» у садибі [PERSON] обумовила фактичний процес поширення пожежі, яка відбулась 17.08.2021 із сараю у садибі [PERSON] до на гараж у садибі [PERSON] . В ході дослідження експерт встановив, що сарай-гараж літ. «Б» садиби по [ADDRESS] запроектовано розмістити в глибині ділянки (двору) та проектна відстань від межі сусідньої ділянки 1 м, що відповідає п. 3.19, 3.24*, 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». Також експерт вказав, що з аналізу графічних даних технічних паспортів від 21.11.184 та від 18.06.2015 вбачається, що на території побудування досліджуваного гаражу-сараю літ. «Б» (2014 року побудови) раніше було розташовано сарай літ. «В» з погребом літ. «п/г» та сарай літ. «в» (1948 року побудови) (сторінка 8 висновку). Також експертом було встановлено, що у садибі [PERSON] ( [ADDRESS] ) дерев`яний сарай 3 х 4 м (у якому згідно зі звітом про пожежу був розташований осередок пожежі) відсутній у технічній документації, тобто не інвентаризований. У технічній документації по сараю літ. «Б» садиби по [ADDRESS] , не відповідають фактичним даним в частині наявних споруд дерев`яного сараю 3 х 4 м та деревяного сараю (прибудова до літньої кухні) літ. «Д» у садибі [PERSON] (сторінки 14, 15 висновку). У своєму висновку експерти також зазначили, що з аналізу наданої технічної документації побудований у 1978 році сарай літ. «Б» у садибі [PERSON] навпроти сараю літ. «В» з погребом літ. п/г та сараєм літ. «в» (1948 року побудови) на місці яких побудовано сарай-гараж літ. «Б » у садибі [PERSON] було також зведено на відстані менше 8 м (сторінки 22, 27 висновку). У судовому засіданні, роз`яснюючи висновок № 1914/1915, експерт [PERSON] підтвердила висновки в частині того, що сарай-гараж [PERSON] побудував на тому ж місці, де раніше розташовувались сараї «В» та «в». Аналізуючи наведені обставини суд доходить висновку про те, що [PERSON] не може самостійно відповідати за порушення будівельних (протипожежних) норм при будівництві гаража «Б» (на відстані менше 8 м до сусідньої будівлі [PERSON] ) оскільки будівництво ним проведено на місці колишніх сараїв, які побудовані раніше, ніж будівлі у господарстві [PERSON] , про що зазначено у висновку експертів та підтверджено ними у судовому засіданні. У свою чергу, як свідчать матеріали справи, [PERSON] в свою чергу допущено порушення будівельних норм, оскільки споруда у якій сталася пожежа та яка у подальшому була знищена вогнем не була інвентаризована, тобто побудована без відповідного дозволу та з порушенням будівельних норм в частині дотримання протипожежних відстаней. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як встановлено судом, 17.08.2021 пожежею було пошкоджено належний позивачу гараж, при цьому пожежа сталася з вини відповідачів. З того часу і, як зазначив представник позивача до моменту завершення будівельно-технічної експертизи (вересень 2023 року), гараж був у непридатному до використання стані, оскільки вогнем пошкоджено дах, а відповідачі відмовились відшкодувати завдані ними збитки добровільно. Дах було відновлено позивачем після проведення експертизи за власний рахунок. Враховуючи тривалий розгляд справи, що обумовлено проведенням експертних досліджень, в тому числі за ініціативою відповідачів, розмір втрат, який позивач поніс на відновлення своїх прав, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення на його користь 20000,00 грн. моральної шкоди. При цьому, оскільки вимоги до [PERSON] позивачем не пред`явлено, не обґрунтовано та не доведено, суд відмовляє у задоволені позову до указаного відповідача. Щодо вирішення питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, при зверненні до суду [PERSON] було сплачено 2979,68 грн. судового збору (т. 1 а.с. 45), а також 21519,78 грн. за проведення експертизи (т. 1 а.с. 218). Усього позивачем понесено витрат на суму 24499,16 грн. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в загальному розмірі 21519,78 грн., тобто по 12249,73 грн. з кожного.

Outcome: partial