Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ткаченко Єлизавета Володимирівна, через підсистему «Електронний суд» звернулася до Центрального районного суду міста Дніпра із заявою, де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 29.09.2025 вказану заяву передано за підсудністю на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025 головуючою суддею визначено Світлик О.М. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М. від 20.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою На обґрунтування заяви представник заявниці посилається на те, що внаслідок збройної агресії російської федерації на території м. Селидове Донецької області зник за обставин, що загрожували життю [PERSON] , [INFO] , який був батьком [PERSON] . Вказує, що с. Дачне Покровського району Донецької області є територією активних бойових дій, починаючи з жовтня 2024. Згідно з картою DeepStateМар м. Селидове Донецької області станом на 23.09.2025 окуповане військовими російської федерації. У даному місті органи державної влади України не функціонують, військові армії агресора не дали змогу вивезти тіло [PERSON] до медичної установи з метою підтвердження факту його зникнення, у зв`язку з чим він був похований у м. Селидове Донецької області. По факту його загибелі зареєстроване кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України. Як зауважує представник заявниці, оскільки [PERSON] зник на окупованій території в період дії режиму воєнного стану і заявниця не має можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть, а тому для вирішення питання про державну реєстрацію зникнення батька вимушена звертатися до суду із даною заявою. На підставі наведеного, представник заявниці просить суд: оголосити померлим громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Селидове Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , який з 24 жовтня 2024 року зник на тимчасово окупованій території України у м. Селидове Донецької області, за обставин, що загрожували його життю у зв`язку зі збройною агресією російської федерації; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати дочці [PERSON] свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . Представник заявниці у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася у м. Селидове Донецької області [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 27.09.2006 (а.с. 42). Заявниця є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.07.2025 №2106-7002263992 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00052545128 від 22.07.2025 батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.2004 [PERSON] народилася [INFO] , її батьком значиться [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2023 [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 19). Паспортом громадянина України серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] народився в м. Селидове Донецької області [INFO] (а.с. 37). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.07.2025 №00052496846 [PERSON] був одружений з [PERSON] , шлюб між ними було розірвано 13.06.1997 (а.с. 12). Відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22.09.2004 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісті відсутньою з 01.01.1998 (а.с. 23). За твердженням заявниці, вона разом із своїм чоловіком [PERSON] до війни проживали в [ADDRESS] . В районному центрі у [ADDRESS] , проживав її батько [PERSON] , [INFO] . Після початку повномасштабного вторгнення рф заявниця разом із чоловіком, тіткою [PERSON] , переїхали прожити в м. Ужгород Закарпатської області, а її батько [PERSON] залишився проживати за місцем свого проживання в окупації. Заявниця завжди підтримували зі своїм батьком зв`язок по телефону, однак з 24.10.2024 [PERSON] перестав виходити на зв`язок. Після чого, [INFO] на сайті телеграм каналу «Наш город Селидово» та ще в декількох групах заявниця знайшла списки загиблих від рук армії рф, де серед загиблих був батько. 19.12.2025 заявниця звернулася до Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про зникнення безвісти її батька [PERSON] , що підтверджується талоном-повідомлення єдиного обліку №31268 (а.с. 8). Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.12.2024, за фактом зникнення [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024071030002317 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 9). З матеріалів кримінального провадження №12024071030002317 вбачається, що заявницю [PERSON] визнано потерпілою та допитано щодо обставин зникнення безвісти її батька [PERSON] . Органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові дії) щодо встановлення місця перебування (знаходження) [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-36). Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250415-2714 від 15.04.2025, сформованим Міністерством внутрішніх справ України, підтверджується, що відносно [PERSON] , [INFO] , наявна інформація про обставини зникнення безвісти особи та встановлення її місця перебування, або поховання чи місцезнаходження тіла: зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій); дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 17.02.2025 (а.с. 10). З долучених до заяви скриншотів з додатку телеграм «Поиск / Селидове», «Наш город Селидове» вбачається, що в місті загинули особи, в тому числі [PERSON] (а.с. 14, 17). На підтвердження обставин зникнення [PERSON] на окупованій території заявницею додано письмові пояснення [PERSON] від 25.07.2025, [PERSON] від 26.07.2025 та [PERSON] від 03.08.2025. [PERSON] пояснила, що є рідною тіткою (по матері) [PERSON] . Вони до війни проживали в одному м. Селидове Донецької області. Під час повномасштабного вторгнення вони з [PERSON] виїхали, а її батько залишився проживати в окупації за місцем свого проживання. Після чого [PERSON] періодично спілкувалася з ним по телефону. Однак з 24.10.2024 її батько перестав виходити на зв`язок. Тоді [PERSON] почала обдзвонювати всіх знайомих, які залишилися в м. Селидове та почала шукати його по різних сайтах, соцмережах й інших соціальних групах. В пошуках її батька вона їй допомагала. Вони робили оголошення в різних соціальних мережах щодо пошуку [PERSON] , [INFO] . Після чого [INFO] » та ще в декількох групах знайшли списки загиблих від рук армії рф, де серед загиблих був її батько [PERSON] . Тоді [PERSON] відразу за місце свого проживання (м. Ужгород) звернулася до поліції із заявою про зникнення та загибель її батька [PERSON] , [INFO] . Дані відомості були внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України та видано їй витяг про зникнення її батька. Мати [PERSON] була визнана згідно з рішенням суду безвісті зниклою у 2000 роках. Мати останньої були розлучена з батьком [PERSON] ще до її зникнення. Станом на день цього пояснення [PERSON] , [INFO] , на зв`язок не виходив, за місце проживання не з`являвся та рахується безвісті зниклим (а.с. 33). [PERSON] пояснив, що який є чоловіком [PERSON] . Коли під час повномасштабного вторгнення він, його дружина (рідна тітка [PERSON] ) та [PERSON] виїхали з м. Селидове, то батько останньої залишився проживати в окупації за місцем свого проживання. 24.10.2024 від [PERSON] він дізнався, що її батько перестав виходити на зв`язок. Тоді [PERSON] почала обдзвонювати всіх знайомих, які залишилися в м. Селидове та шукати його по різних сайтах, соцмережах та інших соціальних групах. В пошуках її батька їй допомагала його дружина [PERSON] , він та інші знайомі та родичі. Робили оголошення в різних соціальних мережах щодо пошуку [PERSON] , [INFO] . Після чого 19.12.2024 [PERSON] на сайті телеграм каналу «Наш город Селидово» та ще в декількох групах знайшла списки загиблих від рук армії рф, де серед загиблих був її батько [PERSON] . Тоді [PERSON] відразу за місце свого проживання (м. Ужгород) звернулася до поліції із заявою про зникнення та загибель її батька [PERSON] , [INFO] . Дані відомості були внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України та їй видано витяг про зникнення її батька. йому відомо, що мати [PERSON] була визнана згідно з рішенням суду безвісті зниклою у 2000 роках. Мати останньої були розлученні з батьком [PERSON] ще до її зникнення. Станом на день надання цього пояснення [PERSON] , [INFO] , на зв`язок не виходив ні з ним, ні з іншими родичами чи знайомими, за місце проживання не з`являвся та рахується безвісті зниклим (а.с. 40). [PERSON] пояснив, що є чоловіком [PERSON] . Він та [PERSON] завжди підтримували з ним зв`язок по телефону. Однак з 24.10.2024 [PERSON] перестав виходити на зв`язок. Тоді вони почали обдзвонювати всіх знайомих, які залишилися в м. Селидове та почали шукати його по різних сайтах, соцмережах та інших соціальних групах. Вони робили оголошення в різних соціальних мережах щодо пошуку батька. Після чого [INFO] на сайті телеграм каналу «Наш город Селидово» та ще в декількох групах вони знайшли списки загиблих від рук армії рф, де серед загиблих був батько [PERSON] . Тоді його дружина [PERSON] відразу за місцем свого проживання (м. Ужгород) звернулася до поліції із заявою про зникнення та загибель її батька [PERSON] , [INFO] . Дані відомості були внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України та їй видано витяг про зникнення її батька. Мати [PERSON] була визнана згідно з рішенням суду безвісті зниклою у 2003 році. Мати останньої були розлучення з батьком [PERSON] ще до її зникнення. Станом на день цього пояснення [PERSON] , [INFO] , на зв`язок не виходив з ними на зв`язок, за місцем проживання не з`являвся та рахується безвісті зниклим (а.с. 41). Оцінюючи пояснення заявниці, суд вважає їх правдивими, оскільки вони узгоджуються з іншим матеріалам справи. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років (а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців) у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина (постанова Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі №686/9938/23, провадження №61-15733св23). Аналізуючи зазначене, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. На підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24\~лютого 2022\~року з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786, Селидівська міська територіальна громада з 19.08.2024 включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, а з 04.01.2025 громаду включено до переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією. Таким чином, оскільки на момент розгляду справи відсутні будь-які достовірні відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] , а матеріалами справи підтверджено факт його зникнення безвісти за обставин, що безпосередньо загрожували життю та дають підстави припускати його загибель унаслідок воєнних дій, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Селидове Донецької області, а днем смерті вважати день його вірогідної смерті [INFO] , який зник на тимчасово окупованій території України у м. Селидове Донецької області за обставин, що загрожували його життю у зв`язку зі збройною агресією російської федерації. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Частиною 2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. З огляду на наведені положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ЦПК України, суд вважає, що вимога заяви щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати дочці [PERSON] свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , є безпідставною та до задоволення не підлягає. За змістом ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 48 ЦК України встановлено, що у разі, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно зі ст. 309 ЦПК країни у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: partial