Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м. та зняти арешт з частини квартири [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м., що належить йому, накладений Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем постановою від 19.09.2022, реєстраційний номер обтяження 47895149. Позов вмотивовано тим, що під час шлюбу з [PERSON] набуто квартиру [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м., яка оформлена на дружину [PERSON] . Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим постановою від 19.09.2022 накладено арешт на цю квартиру, яка належить [PERSON] . Вважає, що його права як співвласника за законом на квартиру порушені, тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала. Представник відповідача ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» проти задоволення позову заперечував, подав відзив, у якому зазначив, що арешт на квартиру накладено на виконання рішення суду у справі №711/9665/19, а тому вважає позов зловживання правом та спробою ухилення від виконання рішення суду. Приватний виконавець Цинєв залишив на розсуд суду питання задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2013 року позивач уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] . Під час шлюбу 16.07.2018р. відповідачка [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м. Рішенням від 24.09.2021р. у справі №711/9665/19 стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «АГРОСОЮЗ-РП» (РНОКПП 35013940, місце знаходження: 19511, Черкаська область, Городищенський район, с.Мліїв, вул. Д. Кушніра, 245) 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. боргу та 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. судових витрат, а всього 13190 (сто тридцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн. Рішення набрало законної сили. Видано виконавчі листи. Постановою від 19.09.2022 у рамках виконавчого провадження №69884480 приватним виконавцем Цинєвим винесені постанови про арешт майна боржника [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м. та звернення стягнення на майно боржника [PERSON] . За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За нормою ст.70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином нормами сімейного права встановлено право спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі, та рівність прав подружжя на це майно, якщо не доведені інші обставини. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , а отже частка позивача у спірній квартирі становить , а тому позов в частині визнання за ним права власності на частину спірної квартири є таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 73ч.1 СК України визначено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Таким чином, суд вважає за необхідне захистити право власності позивача та зняти арешт з частини квартири [ADDRESS] , загальної площею 95,1 кв.м. та житловою площею 80,6 кв.м., що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), накладений Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем постановою від 19.09.2022, реєстраційний номер обтяження 47895149. На підставі викладеного,

Outcome: approved