Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 9 січня 2023 року між «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №104007900, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надав [PERSON] кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та можливих штрафних санкцій, але всупереч укладеному договору відповідач порушувала строки погашення кредиту та процентів, у зв`язку з чим станом на 26 березня 2024 року має заборгованість в розмірі 37600 грн., в т.ч.: 10000 грн. заборгованості за кредитом, 27100 грн. заборгованості за нарахованими відсотками та 500 грн. прострочена заборгованість за комісією. 28 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №96-МЛ/Т, в тому числі і за кредитним договором №104007900 від 9 січня 2023 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 37600 грн. та понесені судові витрати. Відповідач подала відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнала у повному обсязі, судові витрати просила не стягувати з неї, оскільки намагається добровільно погасити заборгованість (а.с.40). Крім того, відповідач подала додаткові пояснення у справі, згідно з якими зазначила, що представником позивача не було надано належних та допустимих доказів, а саме договору, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту, протоколу підписання електронним підписом документів, розрахунку, на підставі якого вимагає погашення суми заборгованості (а.с.48-49). Також відповідачем було подано додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що ТОВ «Мілоан» було порушено вимоги Закону України «Про споживче кредитування», оскільки перед укладенням договору не було надано необхідної інформації стосовно порядку кредитування, а тільки ознайомив з сумою кредитування та відсотками пільгового періоду (ас.56-57,67-68). Крім того, відповідачем було подано клопотання, у якому вона зазначає, що позивачем було порушено право відповідача на досудове врегулювання спору, а також вимоги Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, зазначила, що у матеріалах справи відсутні належні докази перерахування їй кредитних коштів, а також зазначила, що відповідачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом (а.с.85-86). Також, відповідачем було подано додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що з наданої АТ «Таскомбанк» інформації неможливо точно ідентифікувати, що є відправником, а також не зазначено, що це зарахування здійснено відповідно до умов договору №104007900 від 9 січня 2023 року. Крім того, зазначила, що зарахування коштів відбулося о 10:11:47, а укладення договору відбулося о 11:05:54, а підписання о 11:10:53 (а.с.94-95). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.99). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій позов не визнала у повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.97). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 9 січня 2023 року між «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №104007900, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. на строк 100 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду у розмірі 0,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду; за користування кредитом протягом поточного періоду у розмірі 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, комісія з надання кредиту 5% від суми кредиту 500 грн. (а.с.9-18). Вказаний договір підписано [PERSON] 9 січня 2023 року о 10:11:36 одноразовим ідентифікатором J53177. Крім того, у вказаному договорі зазначено банківську карту позичальника № [NUMBER] . Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2025 року витребовувалася інформація від АТ «Таскомбанк» щодо зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] (а.с.88). Як вбачається з листа АТ «Таскомбанк» №6780/47.7.-БТ від 7 листопада 2025 року, банківська картка № [NUMBER] була видана [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) і на вказану карту 9 січня 2023 року о 10:11:47 було зараховано 10000 грн., відправник: 5168009999900002 (а.с.91-92) Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на на 26 березня 2024 року має заборгованість в розмірі 37600 грн., в т.ч.: 10000 грн. заборгованості за кредитом, 27100 грн. заборгованості за нарахованими відсотками та 500 грн. прострочена заборгованість за комісією, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, випискою з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №104007900 від 9 січня 2023 року, витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №96-МЛ/Т від 28 квітня 2023 року (а.с.19,20,26). 28 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №96-МЛ/Т, в тому числі і за кредитним договором №104007900 від 9\~січня 2023\~року (а.с.20зв.-25). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону,\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір\~укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з п.1.4 позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19 січня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19 квітня 2023 року (останнього дня строку кредитування). Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Посилання відповідача на те, що позивачем було порушено вимоги Закону України «Про споживче кредитування», оскільки перед укладенням договору не було надано необхідної інформації стосовно порядку кредитування, а позивач тільки ознайомив з сумою кредитування та відсотками пільгового періоду, а також, що позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом є безпідставними, оскільки договір №104007900 від 9 січня 2023 року було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджує її згоду з умовами кредитування (відсотками протягом пільгового та поточного періодів), зазначеними у договорі. Крім того, відповідач неодноразово клопотала про відкладення справи, оскільки мала намір вирішити спір у позасудовому порядку, шляхом отримання відповідних документів щодо розміру заборгованості та реструктуризації заборгованості. Що стосується\~доводів відповідача\~ щодо\~відсутності належних доказів перерахування їй кредитних коштів, то вони є непереконливими, оскільки грошові кошти у сумі 10000 грн. були зараховані на її картку у день укладення договору №104007900 від 9 січня 2023 року, і саме така сума вказана у договорі. Доказів того, що вказана сума надійшла на її картковий рахунок з інших джерел, відповідачем не надано, тобто, не спростовано доводи позивача про те, що це зарахування відбулося первісним кредитором, на підтвердження чого позивач надав свої докази. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав про задоволення позову. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved