Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 5120282800:01:002:0606, розташовану на території Кохівської сільської ради, призначену для ведення особистого селянського господарства, посвідчену наказом №15-9773/13-17-СГ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 07 вересня 2017 року. Заповіту [PERSON] не залишила. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Окрім позивача спадкоємицею за законом першої черги є також його сестра [PERSON] , котра спадщину не прийняла. З метою оформлення своїх спадкових прав на майно матері та як спадкоємець за законом першої черги позивач звернувся до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Воробйова А.О. з приводу належного оформлення спадщини, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2025 року. позивач зазначає, що ним дійсно був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, однак позивач вважає, що він був пропущений з причин, котрі можуть бути визнані судом поважними. В період строку для подачі заяви про прийняття спадщини була важко хвора дружина позивача [PERSON] , яка потребувала термінового та довготривалого лікування, у зв`язку з чим він разом з нею неодноразово виїздив за кордон, де вона проходила необхідний курс лікування. Все це потребувало докладання значних душевних зусиль, матеріальних витрат та віднімало час, у зв`язку з чим інші наявні потреби відійшли на другий план та залишалися нереалізованими, оскільки у порівнянні з важкою хворобою дружини природно вважалися позивачем другорядними. Окрім того, матір позивача померла на початку 2020 року коли у світі почала розповсюджуватися епідемія респіраторної хвороби COVID-19, котра згодом через поширення по всьому світу була визнана ВОЗ пандемією. Так, в Україні на всій її території був встановлений карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS8-СоV-2". Таким чином задля забезпечення власної безпеки та безпеки хворої дружини позивач намагався дотримуватися встановлених державою вимог щодо максимальної мінімізації контактів із людьми, не відвідуючи місця можливого скупчення людей та намагаючись здебільшого знаходитися вдома. Враховуючи наявну небезпеку, про котру через державні засоби масової інформації постійно повідомлялося населення України, позивач не став звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, очікуючи завершення епідемії та нормалізації життя для людей в Україні. Зазначені позивачем обставини, котрі виникли в період строку, відведеного для подачі заяви про прийняття спадщини, об`єктивно унеможливили його звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Разом з цим, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією РФ, що є ще однією з непереборних обставин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Так, Постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24 червня 2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Окрім того, початок бойових дій на території України та оголошення воєнного стану, невизначеність щодо подальшої долі України після початку бойових дій на її території також вплинули на те, що із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса лише у 2025 році. Враховуючи викладене, позивач вважає, що зазначені ним причини пропуску визначеного законом строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачам про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 20 жовтня 2025 року головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Юраш І.О., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВН №1560686 від 15 серпня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 24 червня 2025 року, до початку судового засідання подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги (а.с.). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак 28 листопада 2025 року від неї надійшло письмове клопотання, в якому вона просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.66). Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи клопотання відповідачів та заяву представника позивача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін у справі. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04 березня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.8-9), а також копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/007024789, виданого 28 травня 2025 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.12). Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.14). Зі змісту ч.1 ст.1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 1972 року, вбачається, що позивач народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Також до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2002 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №99671328 від 09 жовтня 2017 року, померла [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0606, розташовану на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.16). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] в м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 25 листопада 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 травня 1967 року Приріченською сільською радою Цілиноградського району, відповідач [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1988 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.22). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 березня 1965 року, після чого дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Приріченською сільською радою Цілиноградського бюро ЗАГС (а.с.23). Позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 1995 року Красносільською сільською радою Бершадського району Вінницької області (а.с.24). Позивачем в підтвердження тривалого та тяжкого захворювання його дружини та лікування за межами України, що стало причиною пропуску ним визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, до позовної заяви додано копії медичних документів: акта наданих послуг від 23 квітня 2020 року, імунологічного дослідження методом проточної цитофлюориметрії (№931) від 07 липня 2020 року, направлення на визначення еритроцитарного химеризма від 07 липня 2020 року, консультативного висновку відносно [PERSON] від 07 липня 2020 року, вимоги про дотримання правил поведінки в самоізоляції від 07 липня 2020 року, імунологічного дослідження методом проточної цитофлюориметрії (№1245) від 07 вересня 2020 року, вимоги про дотримання правил поведінки в самоізоляції від 07 липня 2020 року безпосередньо відносно [PERSON] , направлення на визначення еритроцитарного химеризма від 07 вересня 2020 року, консультативного висновку відносно [PERSON] від 07 вересня 2020 року, квитанції про сплату за проведення УЗД від 06 серпня 2020 року, чеку ГУ «МНПЦ хірургії, трансплантології та гематології» від 07 липня 2020 року, видані Державною установою «Мінський науково-практичний центр хірургії, трансплантології і гематології» (а.с.25-35). В підтвердження неодноразового виїзду позивача за межі України позивачем до позовної заяви додано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 07 червня 2016 року органом 5138 (а.с.10-11), звідки вбачається, що позивач неодноразово виїжджав за межі України в період з 2019 року по 2020 рік, про що містяться відповідні відмітки. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2025 року, винесеної приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Воробйовим А.О., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , оскільки позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.37). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81614924 від 23 червня 2025 року, у спадковому реєстрі відносно [PERSON] інформація відсутня (а.с.38). Відповідно до інформаційної довідки (заповіти/спадкові договори) №81614936 від 23 червня 2025 року, у спадковому реєстрі відносно [PERSON] інформація відсутня (а.с.39). На виконання ухвали суду від 02 вересня 2025 року від приватного нотаріуса\~Подільського районного\~нотаріального округу\~Одеської області\~Воробйова А.О.\~до суду\~надійшов лист,\~в якому\~нотаріус зазначає,\~що ним\~спадкова справа\~на майно\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~не заводилась (а.с.58). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином встановлено, що в даній справі спадкування здійснюється за законом. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, ним пропущений з поважних причини, оскільки через те, що його дружина мала тяжке захворювання лікування якого потребувало тривалого часу та виїзду за межі України, а також на всій території України були запроваджені карантинні заходи з метою боротьби з розповсюдженням коронавірусної хвороби, а тому він не мав можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері. Для прийняття спадщини згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Подільського нотаріального округу Одеської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, пропустивши визначений законом строк для звернення за спадщиною. З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів, судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є поважними. Відповідно до ч.1 ст2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши надані\~в силу\~положень статті\~81\~ЦПК України\~докази в\~їх сукупності,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~за законом,\~інших спадкоємців,\~які б\~претендували на\~спадщину або\~прийняли її,\~немає,\~він має\~намір прийняти\~спадщину,\~зазначив причини\~пропуску строку,\~встановленого законом\~для прийняття\~спадщини,\~які визнані\~судом поважними,\~беручи до\~уваги той\~факт,\~що позивач\~позбавлений в\~позасудовому порядку\~реалізувати своє\~право на\~спадщину,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлені\~вимоги позивача\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved