Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК» або Банк або позивач) через свого представника Попова Є.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник або відповідач) про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач вказує\~на те,\~що 19.11.2023\~між Банкомта [PERSON] , було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви-договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Всупереч умовам укладеного кредитного договору про надання споживчого кредиту у формі кредитування поточного рахунку на максимальну суму коштів, позичальник належним\~чином не\~виконував свої\~договірні зобов`язання,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~05.05.2025\~має непогашену\~заборгованість у\~розмірі 34\~961,85\~гривень,\~що складається\~з заборгованості\~по тілу\~кредиту \~21\~000,00\~грн,\~заборгованості по\~процентам \~13\~961,85\~гривень,\~яку позивач просить стягнути з відповідача. Також разом із заборгованістю за договором позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, у встановлений строк заперечень проти позову до суду не подав. Ухвалою суду від 11.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 жовтня 2025 року. Ухвалою суду від 15.10.2025 розгляду справи відкладено на 13.11.2025. Судове засідання 13.11.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Призначено судове засідання на 12.12.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився хоч належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У матеріалах справи містяться поштові конверти, у яких суд надсилав судові повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] про виклик його у судові засідання на 15.10.2025, 13.11.2025 та 12.12.2025, і які повернулися до суду з відмітками підприємства поштового зв`язку про відсутність адресата. Окрім того, відповідач [PERSON] неодноразово викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників справи. Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків. 19 листопада 2023 року [PERSON] дистанційно, за допомогою електронного цифрового підпису, підписав Заяву-договір на відкриття банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «zanachka», у якій засвідчив бажання відкрити вкладний (депозитний) рахунок у АТ «ТАСКОМБАНК», копія якої міститься у матеріалах справи (а.с.9-11). Також одночасно із Заявою-договором на відкриття банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «zanachka» 19.11.2023 [PERSON] дистанційно, за допомогою електронного цифрового підпису, підписав Згоду та запевнення Клієнта до Договору та Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank» (далі у тексті Заява-договір) з АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с.6-9). У Заяві-договорі зазначено, що ця Заява-договір разом з Публічною пропозицією (офертою) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проєкту «izibank» та Тарифами Банку, що розміщені на сайті АТ «ТАСКОМБАНК» https://tascjmbank.ua, складають Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в Мобільному застосунку izibank. Як убачається із довідки № 21868/47.7 від 03.06.2025, виданої АТ «ТАСКОМБАНК», з 19.11.2023 [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/23171289-СК_SB від 19/11/2023 (а.с.12 на звороті). Станом на 19.11.2023 АТ «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443) був і наразі є банком, внесений до Державного реєстру банків 21.10.1991, мав і наразі має чинну банківську ліцензію №84 від 25.10.2011 (дата запису у Державному реєстрі банків про право банку на здійснення банківської діяльності 05.08.2021), що убачається з інформації, яка міститься на офіційній сторінці Національного банку України у мережі Інтернет за адресою: https://bank.gov.ua/ua/supervision/. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини другої статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з першим реченням частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 3, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином сторони уклали Кредитний договір № 002/23171289-СК_SB від 19/11/2023 (далі у тексті Кредитний договір). Умовами Кредитного договору передбачено наступне: на ім`я клієнта відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] ; мета кредиту надання кредиту на споживчі цілі у вигляді встановленого на поточному рахунку кредитного ліміту; максимальна сума ліміту кредитування рахунку складає 200000,00 гривень; строк кредиту строк користування кредитним лімітом 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк; проценти за користуванням кредитом 59 % річних. Факт отримання кредитних коштів відповідачем та користування ними підтверджується Випискою по особовим рахункам кредитного договору 002/23171289-СК_SB\~від 19/11/2023(а.с.96-125), Розрахунком заборгованості по кредитному № 002/23171289-СК_SB від 19/11/2023 укладеному з позичальником [PERSON] станом на 05.05.2025 (а.с.94-95). Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Досліджені судом вищезгадані докази свідчать про те, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором виконував несвоєчасно і не у повному обсязі. Як убачається із повідомлення-вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» від 12 червня 2025 року, позивач надіслав на зареєстроване місце проживання [PERSON] письмове повідомлення, у якому зазначив, що 19.11.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № 002/23171289-СК_SB, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 21000,00 гривень строком до 18.11.2025. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідачем затримано сплату щомісячних платежів за кредитним договором, внаслідок чого у останнього утворилась прострочена заборгованість за основним боргом та заборгованість за процентами. Позивач вимагав від [PERSON] усунути порушення умов кредитного договору протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику, шляхом повернення кредиту та сплати нарахованих процентів. Додатково повідомив, що у разі затримання сплати кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець, відповідно до норм чинного законодавства, має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі (а.с. 126). Зі змісту Кредитного договору вбачається, що сторони узгодили, що встановлення кредитного ліміту є видом споживчого кредиту у формі кредитування поточного рахунку на максимальну суму коштів, в межах якої Клієнт має право здійснювати операції за поточним рахунком при відсутності власних коштів за рахунок коштів Банку та що Банк має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження Клієнта про таку вимогу (п.11 Згоди та запевнення Клієнта до Договору). Частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, Банк реалізував своє право, передбачене ч. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та умовами Кредитного договору, щодо дострокового виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, а у позичальника, який не усунув порушень умов договору, виникло зобов`язання повернути отриманий кредит в повному обсязі зі сплатою процентів за час користування кредитом. Матеріали справи не містять доказів усунення відповідачем порушення умов Кредитного договору у запропонований позивачем строк. З наданих позивачем Виписки та Розрахунку заборгованості за договором убачається, що станом на 05.05.2025 заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту склала 21000,00 грн., а заборгованість за процентами - 13961,85 грн. Вказана заборгованість утворилася станом на 05.05.2025. Станом на дату звернення Банку з позовом до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором погашена не була. Доказів, які це спростовують, відповідачем не надано. Таким чином відповідач порушив умови Кредитного договору. Зі змісту частини першої статті 1054 ЦК України слідує, що позичальник за кредитним договором зобов`язаний не лише повернути кредит, а й сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту та процентів, дійшов висновку, що вони здійснені позивачем відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства: у розмірі, які передбачені Кредитним договором; суми процентів за користування кредитом нараховані у період строку надання кредиту. Відповідачем не спростовано правильність нарахування відсотків за користування кредитом. Отже, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором слід задовольнити повністю. Згідно з частиною першою статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 гривень, який був сплачений позивачем за платіжною інструкцією банку № 2162663896 від 12.08.2025. На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 1048, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved