Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Позовні вимоги обгрунтовані наявністю підстав для стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 104 045, 26 грн. У позовній заяві позивач зазначає, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року у справі № 761/23793/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №213415636). Потерпілий своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 29.06.2023 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 26.01.2023 року. Розрахунок та виплата відшкодування проводилося на основі: 1) Звіту №? 74/M/2023 про оцінку вартості відновлювального ремонту FORD FIESTА, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП; 2)Наказу№?4.1/23283 від 04.01.2024 року; 3)Довідки № 1 від 02.01.2024 року. Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 104 045, 26 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі: 100 631, 10 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 85450 від 05.01.2024, в розмірі 1964, 16 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 846759 від 14.02.2024 року та в розмірі 1450, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 974504 від 16.08.2023. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому, цивільно-правова відповідальності відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування, то після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право зворотної вимоги до відповідача розмірі: 104 045, 26 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.05.2025 матеріали справи були передані до Іванківського районного суду Київської області за підсудністю. 19.06.2025 справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] надійшла до Іванківського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 07.08.2025. У судовому засіданні 07.08.2025 розгляд справи відкладено на 21.08.2025. 21.08.2025, у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 08.09.2025. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 08.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.10.2025. 16.10.2025 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 11.11.2025. 11.11.2025 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 25.11.2025. 25.11.2025 справу було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Іванківського районного суду Київської області та призначено до розгляду на 11.12.2025. 11.12.2025 позивач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про доставку електронного документа. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Суд зазначає, що норми Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, зокрема, п.17 підрозділу 1 розділу III Положення, передбачають, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб. Відповідач у судове засідання не з`явився. Неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень, які повертались до суду з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому він вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.06.2023 року о 20 год. 30 хв., по вул. О. Довженка, 1, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1)«FORD» (державний номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] ; 2) «FORD» (державний номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] (потерпілий). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року у справі № 761/23793/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] заявою від 11.10.2019 просив Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.06.2023. Цивільно-правова відповідальність постраждалого власника автомобіля «FORD» (державний номерний знак [NUMBER] ) застрахована згідно Полісу № 213415636. Згідно Звіту № 74/М/2023 про оцінку вартості відновлювального ремонту FORD FIESTA реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП: вартість КТЗ на момент пошкодження 164 531, 10 грн.; вартість відновлювального ремонту без ПДВ складає - 209 040, 31 грн; вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає - 244 226, 38 грн.; коефіцієнт фізичного зносу 0,70; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ 97 656, 17 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ 110 565, 40 грн. Провідним експертом відділу експертиз було визначено розмір регламентної виплати - 100 631,10 грн., відповідно до розрахунку вартості КТЗ марки FORD FIESTA реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати. 04.01.2024 Моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі ст. 41 Закону №1961-ІУ, вищезазначеного розрахунку, довідки № 1 від 02.01.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, було прийнято наказ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 100 631, 10 грн. Позивачем було перераховано потерпілому суму відшкодування у розмірі 100 631, 10 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 85450 від 05.01.2024 (призначення платежу виплата по справі № 93859). Відповідно до платіжної інструкції № 846759 від 14.02.2025 позивачем було перераховано 1 964, 16 грн. ТОВ «Аудатекс Україна» (призначення платежу виплата по справі № 93859). Згідно платіжної інструкції від 16.08.2023 № 974504 позивачем було переховано ТОВ «Незалежна Експертна Компанія» кошти у сумі 1 450, 00 грн.(призначення платежу оплата послуг експерта по справі № 93859). Позивач змушений звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача у порядку регресу грошових коштів, які були виплачені ним як страхове відшкодування, так як в добровільному порядку витрати не компенсовані. Вирішуючи даний спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з частиною 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 38 Закону України «Про страхування», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода, визначена в установленому порядку, є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п.п. " а " п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою виконання обов`язків, покладених Законом та іншими актами цивільного законодавства, МТСБУ здійснило страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] , транспортний засіб якого було пошкоджено внаслідок настання ДТП. Відтак, враховуючи те, що позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, цивільно-правова відповідальність, якого не була застрахована, вина якого у вчиненні ДТП знайшла своє підтвердження, у відповідача виник обов`язок з виплати шкоди. Беручи до уваги, те, що відповідач добровільно не сплатив завданої шкоди, то МТСБУ має право на стягнення з відповідача в порядку регресу понесених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування в розмірі 104 045, 26 грн., а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у сумі 3 028, 00 грн. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 3 028, 00 грн.

Outcome: approved