Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування зазначає, що 12 грудня 2020 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Сторони дітей не мають. Позивачка зазначила, що шлюбні відносини між ними припиненні з 10 лютого 2025 року, проживають окремо, а тому вважає, що примирення та збереження сім`ї не можливе. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області. 27 червня 2025 року ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області за клопотанням відповідача, сторонам у справі надано строк для примирення три місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2025 року провадження у справі поновлено. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 12 грудня 2020 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 217. Відомостей про наявність від даного шлюбу в сторін дітей матеріали справи не містять. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11.11.2020 у справі №369/7035/18, суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved