Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін, третьої особи. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначав, що 27.09.2012 позивач з відповідачкою уклали шлюб. Від подружнього життя мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 10.01.2022 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Верхньорогачицького районного суду Херсонської області. Після розірвання шлюбу як і до розірвання шлюбу донька та син проживали з позивачем. З початком окупації колишня дружина забрала сина на вихідні і не повернула. Він з донькою вимушений був евакуюватись та переїхали до Львова. Як до переїзду у Львів, так і після цього, матір дитини донькою взагалі не цікавиться тривалий час. Про дитину не піклується, не дзвонить їй. Її не цікавить ні духовний, ні фізичний розвиток [PERSON] . Між ними давно втрачено зв`язок. Позивач працює, матеріально забезпечує дитину, має бронювання. З урахуванням викладеного, просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У судовому засідання представник позивача вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Позивач позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їхньої участі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 31.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.02.2025. Ухвалою суду від 05.02.2025 підготовче засідання відкладено на 31.03.2025 з підстав неявки учасників. 31.03.2025 розгляд справи перенесено на 25.04.2025. Ухвалою суду від 25.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.07.2025. 15.07.2025 розгляд справи перенесено на 02.10.2025. Ухвалою суду від 02.10.2025 розгляд справи відкладено на 21.10.2025. 21.10.2025 у судовому засіданні оголошено до 07.11.2025 перерву для виклику свідків. 07.11.2025 у судовому засіданні оголошено до 10.12.2025 перерву для виклику свідків. Фактичні обставини, встановлені судом. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.12.2012 (а. с. 11). З інформаційної довідки слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 6-10, 23-25). За довідкою від 06.09.2022 №1308-7001485340 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). За витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, [PERSON] працевлаштований та має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 21.09.2024 (а. с. 14). Факт працевлаштування позивача підтверджується довідкою №27 від 10.04.2024 (а. с. 22). За характеристикою учениці 5-Д класу, наданою Середньої загальноосвітньої школи №32 м. Львова, батько [PERSON] - [PERSON] приймає участь у шкільному житті дитини, допомагає в організації заходів, відвідує батьківські зустрічі; мати дитини з сім`єю не проживає, за дитиною не піклується, до школи не приходила жодного разу, станом навчання та поведінкою дитини не цікавиться (а. с. 20-21). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивача [PERSON] знає з літа 2022 року, як батька, який виховує доньку [PERSON] . Позивач створив іншу сім`ю, атмосфера у сім`ї доброзичлива. [PERSON] про матір не згадує, вихованням та навчанням займається тільки батько. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є хрещеним батьком наймолодшої доньки позивача, 2025 року народження. Знає родину [PERSON] , періодично буває у нього в гостях. Донька [PERSON] про маму ніколи не розповідає, вихованням та навчанням займається тільки батько. Свідок матір дитини ніколи не бачив. Норми права, які застосував суд. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час розгляду судами спору) визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі, № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2024 року у справі № 715/1337/23). Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських. Суд враховував, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав носить рекомендаційний характер. Висновком органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.06.2025 №260001-вих-85498, виснувано, що [PERSON] ухилилася від виконання батьківських обов`язків, з метою захисту прав та інтересів малолітньої Дар`ї,

Outcome: dismissed