Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

26.09.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4852703 від 30.07.2024 у розмірі 60 000,00 грн., з яких: 9\~996,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 33\~388,85 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором; 17\~244,25 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 115 календарних днів, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4852703. 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Договір факторингу №31/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48\~385,83 грн., з яких: 9\~996,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 33\~388,85 грн. сума заборгованості за процентами, 5\~000,00 грн. штрафні санкції. Станом на дату укладання договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, строк дії договору № 4852703 від 30.07.2024 не закінчився. Тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 01.04.2025 по 24.07.2025 (115 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 17\~244,25 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 4852703 від 30.07.2024 загальною сумою 60 000,00 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 9 996,98 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 33 388,85 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 115 календарних днів 17 244,25 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025, головуючим суддею у справі визначено Рибалко Н.І. Ухвалою судді від 06.10.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України та рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. 08.12.2025 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 10.12.2025. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 30.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4852703, відповідно до умов якого [PERSON] отримав фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 30.07.2024 по 24.07.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Згідно з п. п. 3.1 Кредитного договору обчислення нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису «29792», відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усім умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредит ТОВ «Лінеура Україна» (п. п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Також, 30.07.2024 відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. Кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. були перераховані ТОВ «Лінеура Україна» на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , емітовану АТ «ПУМБ», що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 01.04.2025 №20250401-1498. Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 10 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що відповідач уклав із ТОВ «Лінеура Україна» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором «M181»), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підтвердження розміру заборгованості позивачем наданий розрахунок заборгованості первісного кредитора, відповідно до якого у відповідача утворилася заборгованість у період з 30.07.2024 по 31.03.2025 у розмірі 48\~388,83 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 33\~388,85 грн., 5 000,00 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Договір факторингу №31/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48 385,83 грн., з яких: 9 996,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 33 388,85 грн. сума заборгованості за процентами, 5 000,00 грн. штрафні санкції. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про відступлення прав вимоги, як первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним електронним договором № 4852703 від 30.07.2024. Крім того, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» нараховані відсотки за 115 календарних днів 17\~244,25 грн., суд зазначає наступне. Представником позивача у позові зазначено, що станом на дату укладання договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, строк дії договору № 4852703 від 30.07.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у період з 01.04.2025 по 24.07.2025 (115 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 17\~244,25 грн.: 9\~996,98 грн. * 1,5% = 149,95 грн*115 календарних дні. Разом з тим, нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ „ФК „Фінтраст Капітал» за договором № 4852703 про надання споживчого кредиту від 30.07.2024 у період з 01.04.2025 по 24.07.2025 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою процентів за 115 календарних днів у розмірі 17 244,25 грн., в межах строку договору. Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48 385,83 грн., з яких: 9 996,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 33 388,85 грн. сума заборгованості за процентами, 5 000,00 грн. штрафні санкції. Таким чином до позивача, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4852703 від 30.07.2024 у розмірі 48 385,83 грн. Однак, право вимоги на нараховані відсотки за 115 календарних днів 17 244,25 грн. факторові не передавалось. Враховуючи вищевикладене, вимога позивача в частині стягнення з відповідача нарахованих відсотків за 115 календарних днів 17 244,25 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивач не обгрунтував його право на нарахування цих відсотків за період з 01.04.2025 по 24.07.2025. Згідно з ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, який є правонаступником первісного кредитора, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4852703 від 30.07.2024, у розмірі 48 385,83 грн., з яких: 9 996,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 33 388,85 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 5 000,00 грн. штрафні санкції. Щодо вирішення питання в порядку частин 10-11 ст. 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, і це питання повинно вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 30.07.2024, тобто вже під час дії в Україні воєнного стану, що діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії КС № 9422/10 видане головою Ради адвокатів Київської області П.А. Бойком; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 2000009; копію рахунку на оплату №10791-22/09-2025 від 22.09.2025 на суму 10 000 грн. 00 коп.; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, у якому зазначено, що правова допомога надавалась за такі послуги: зустріч адвоката з клієнтом, надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань - 440,00 грн., дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи - 840,00 грн., аналіз чинного законодавства та судової практики 440,00 грн., підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання та узгодження позиції 840,00 грн., письмова юридична консультація 840,00 грн., проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, складення та оформлення адвокатських запитів 840, 00 грн., складання позовної заяви за кредитним договором № 4009112 від 25.09.2023 року 1 640,00 грн., складання та оформлення інших документів (додатків до позовної заяви) 840,00 грн., складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання) 1640,00 грн., представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях 1640,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 7 156,00 грн. (71,56%). Крім того, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам (71,56%), які в даному випадку складають 1\~733,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial