Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу розташований в [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про видачу їй спадщини 13.08.2025 року, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено з причин порушення нею строку для прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску строку є поважними та пов`язані з об`єктивними та істотними перепонами для своєчасного вчинення дій по оформленню спадкових прав, оскільки позивач хотіла своєчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, але своєчасно цього не зробила, так як тривалий час не могла прийти до нормального стану, було оголошено обмеження в пересуванні через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україні, постійні повітряні тривоги та погрози ракетних ударів призводили до відкладання звернення до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи. Крім того, їй невірно було роз`яснено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці і вона вважала, що, з урахуванням цього, загальний строк звернення до нотаріуса становить 10 місяців. Провадження у справі відкрито 22.09.2025. Ухвалою від 29.09.2025 замінено первинного відповідача Верхньодніпровську міську раду на належного Верхівцевську міську раду. Ухвалою від 18.11.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Позива та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник відповідача Верхівцевської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду відзив з проханням справу розглянути без їх участі. У відзиві на позову заяву представник відповідача просив прийняти законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.1956 та копією свідоцтва про шлюб позивача серії [NUMBER] від 18.06.1983. Згідно до заповіту від 16.05.2002 року [PERSON] , 1929 року народження, батько позивача, залишив все своє майно донькам [PERSON] та [PERSON] . Однак [PERSON] та [PERSON] відмовились від своєї частки спадщини на користь матері [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.02.2010 № 348, 346. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.12.2024 року актовий запис № 2430, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу, розташований в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 28998536, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25507847 від 09.03.2010 та довідкою Верхівцевської міської ради № 15 від 22.08.2016. 13.08.2025 року [PERSON] звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 13.08.2025 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа № 679/2025, у Спадковому реєстрі № 74461714. 18.08.2025 вона також звернулась із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок садибного типу, розташований в [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено з причин порушення ним строку для прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлої [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82192873 від 13.08.2025, інформація у Спадковому реєстрі щодо [PERSON] , відсутня. Отже, судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам та обставинам справи, суд встановив, що позивач дійсно пропустила строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Водночас суд враховує, що в Україні було введено воєнний стан, що створювало об`єктивні перешкоди для своєчасного здійснення юридично значущих дій, зокрема для особистого звернення до нотаріуса та оформлення відповідних документів. Суд доходить висновку, що пропуск позивачем строку для звернення до нотаріуса є наслідком поважних причин, передбачених статтею 1274 Цивільного кодексу України та статтею 311 ЦК України, оскільки він був обумовлений об`єктивними обставинами. У зв`язку з цим пропуск строку не може тлумачитися як недбалість або зловживання правом. Також встановлено, що між закінченням строку для прийняття спадщини і зверненням позивача до суду пройшов незначний період часу. Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у визначені законом строки ніким не прийнята, визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved