Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з вище вказаним позовом до [PERSON] у якому просив стягнути заборгованість за договором № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024 та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно умов кредитного договору № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024 відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн, строком на 70 дні. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 14 664,98 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, відсотків в розмірі 6 614,98 грн та комісії в розмірі 1 050 грн. Ухвалою від 02.10.2025 прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до змісту позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до п.4 ст. 233 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Судом встановлено, що 06.01.2024 між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору та квитанції про перерахунок коштів, відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн, строком на 70 днів, дата повернення кредиту 15.03.2024, процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,35% за день. Згідно з квитанцією № 2411981122 від 06.01.2024 через систему LIGPAY за кредитним договором № 06.01.2024-100000397 на картку/рахунок [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 7000 грн. Згідно довідки-розрахунку по кредитному договору № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024 встановлено, що [PERSON] , станом на дату звернення, заборгував позивачу 14 665 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., відсотків в розмірі 6 615 грн та комісії в розмірі 1 050 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування" була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023. Згідно з ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Враховуючи зазначене, оскільки самим Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір № 06.01.2024-100000397 було укладено 06.01.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Тобто, нарахування процентної ставки за спірним кредитним договором слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Виходячи з наведеного, встановлення у кредитному договорі умови щодо процентної ставки у розмірі більшому, ніж 1% в день, не відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування». Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024, суд виходить з такого. 06.01.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений договір відкриття кредитної лінії № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024 за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 70 днів, до 15.03.2024. У період з 06.01.2024 по 15.03.2024 розмір нарахованих процентів, які мав сплачувати позичальник, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, становив 4900 грн (7000 х 1% х 70 дні = 4900). Як встановлено судом, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 06.01.2024-100000397 від 06.01.2024, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 4900 грн, та заборгованість за комісією в розмірі 1050, а всього 12950 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 12950 /14 664,98 х100 = 88,31% або 2139,22 гривні (2422,40 х 88,31%). На підставі викладеного та

Outcome: partial