Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло З.Я., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2017 сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було здійснено відповідний актовий запис № 80. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 86 від 22.02.2023 року. На даний час сторони фактично проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Домовленості про сплату аліментів між ними немає. За останніми відомими даними, відповідач є працездатною, здоровою особою. У зв`язку з цим відповідач має реальну та об`єктивну можливість здійснювати матеріальне забезпечення своєї дитини шляхом сплати аліментів у встановленому законом порядку. Тож, позивачка просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бровді І.А., подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню виходячи з того, що після досягнення сином одного року, позивачка періодична виїжджала за межі України, а малолітній син перебував на повному майновому, фізичному, моральному, психологічному утриманню відповідача. Близько шести місяців тому, повернувшись додому позивачка забрала сина до себе: виїхала спочатку в м. Київ, а потім у Чеську Республіку. Відповідач намагався повернути дитину додому, однак позивачка відмовляється повертатися та обмежує їх зустрічі з сином. Відповідач бере участь в утриманні дитини та відправляв кошти на картковий рахунок позивачці, як кошти на утримання сина. Він працює сезонним робітником та просить позовну заяву задоволити частково - стягувати з нього кошти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно. Представник позивачки [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, за яким позивачка категорично наполягає на стягненні з відповідача аліментів у частці від його заробітку ( доходу). Сторони та їх представники будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву у задоволенні позову просить відмовити. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що з 25.05.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON] ., який на даний час знаходиться при матері. Сторони проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання сина [PERSON] . Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є молодою людиною, працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати сина передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved