Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року у розмірі 45940 гривень 74 копійки, судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено електронний Договір № 7244773 про надання споживчого кредиту, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором«C8272». 08.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору № 7244773 про надання споживчого кредит, підписану за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C1689». Згідно умов кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди до договору, сума кредиту складає 10600 гривень, строком на 360 днів, до 04.11.2024 року. ТОВ «АВЕНТУС Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у сумі 10600 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору сторони домовились збільшити суму кредиту на 500 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 10600 гривень. Тип кредиту - кредит.» 13.11.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. У період з 06.11.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2033 гривень 46 копійок, які спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0.00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2033 гривень 46 копійок. Детальний розрахунок заборгованості та оплати, здійснених відповідачем, зазначений в картці обліку Договору (розрахунок заборгованості). 25.07.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги за кредитним договором, зокрема до відповідача. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про відступлення права грошової вимоги повідомило відповідача шляхом направлення на електронну [INFO] , зазначену при укладенні кредитного договору. До ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 24213 гривень 92 копійки ( сума кредиту - 10600 грн + сума процентів за користування кредитом- 13613 грн 92 коп) Враховуючи, що на момент укладення Договору факторингу, строк Договору № 7244773 від 06.11.2023 року про надання споживчого кредиту не сплив, позивачем нараховано проценти за 103 календарних дні, з 25.07.2024 до 04.11.2024, у межах строку договору, розмір процентів склав -21726 гривень 82 копійки (10600 грн * 1,99%= 210,94 грн*103 календарних днів) Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена та складає:10600грн - тіло кредиту;13613 грн 92 коп - нараховані проценти; нараховані позивачем проценти за 103 календарних дні -21726 грн 82 коп, всього -45940 гривень 74 копійки. 02.06.2025 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. (а.с.104-125). Заперечення обґрунтовані тим, що кредитний договір з додатками не був укладений ні в паперовій, ні в електронній формі, тому що відсутні підписані обома сторонами оригінали, не підписані відповідачем умови кредитування. Позивачем не доведено факту видачі позики кредитором, а відтак у нього не виникло договірних прав. Зазначає, що електронні підписи (печатка) кредитора та відповідача, на всіх наданих копіях, відсутні.Жодний документ у матеріалах справи не підписаний відповідачем особисто. Докази ідентифікації та верифікації відповідача, реєстрації в інформаційно- телекомунікаційній системі кредитора, фактичного надсилання одноразового паролю-ідентифікатора, фактичного підписання примірника оригіналу Кредитного договору та додатків до нього відповідачем та самим кредитором, відсутні. Зазначення в тексті паспортних даних, номера телефону, електронної адреси чи інших даних особи не є підписом договору, зазначеною особою. Вписаний у зміст документа текст не є електронним підписом, яким є саме електронні дані, тому що та сторона яка виготовляє роздруківку, скріншот такого тексту може вписати у нього будь-які вигідні їй умови, які цілком залежать від волевиявлення однієї сторони. Тим більше не є підписом довідка, видана іншою стороною правочину. Відсутні докази того, що відповідач і сам кредитор підписували наданий суду текст Кредитного договору будь-яким способом. Після 05.11.2021 року підписання договору кваліфікованим електронним цифровим підписом та/або печаткою було імперативним відповідно до Постанови НБУ № 113, як мінімум з боку кредитора. Ці підписи можна достовірно перевірити способом, вказаним у Постановах Верховного Суду Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 2- 317/11 (провадження № 61-6880св22); від 22 березня 2023 року по справі № 755/1549/22 (провадження № 61-6415св22)) за допомогою державного вебсайтуhttps://czo.qov.ua/verifv.що, як вказує Верховний Суд, Суд має можливість і зобов`язаний зробити. За відсутності оригіналу Кредитного договору не можна встановити достовірно, які його умови, у тому числі розміри процентної ставки та строк нарахування відсотків були погоджені Сторонами, а до текстів документів, односторонньо виготовлених та наданих позивачем у копіях для подання до суду, могли бути внесені будь-які відомості вигідні позивачу, саме тому такі копії, не підписані обома сторонами, підлягають відхиленню. Зазначає, що доказування позивача ґрунтується на припущеннях, позивачем не надано: доказів фактичного звернення відповідача до кредитора; ідентифікації та верифікації відповідача; його реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора; генерації та надсилання «одноразового ідентифікатора» відповідачу та його нанесення саме на ці тексти; підпису договору з додатком самим кредитором; подальшого надання відповідачу його примірника; фактичної видачі відповідачу позики кредитором та подальшого руху коштів; повідомлення відповідача про існування зобов`язань. Дані в електронній формі додані до електронний даних файлу - електронний підпис, в т.ч. і одноразовим ідентифікатором - відсутні; докази їх надсилання - відсутні. Нанесення підпису текстом, а не електронним способом, у текст, а не на сам електронний документ не відповідає змісту поняття електронного підпису. Відповідач вважає, що надана позивачем копія кредитного договору з додатками - це текст, виконаний без підписів обох сторін, який не дозволяє встановити волевиявлення та не відповідають імперативним вимогам до електронних документів. Позивачем не доведено факт укладання Договору з відповідачем та його істотних умов, єдиним доказом чого може бути оригінал примірнику такого договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі підписами сторін. Судову експертизу електронних підписів можна провести виключно з оригіналів. Оскільки відповідач ставить під мотивований сумнів відповідність поданих копій оригіналам та достовірність їх як доказів, єдиним можливим доказом дотримання письмової форми (паперової чи електронної) є оригінал кредитного договору, який повинен давати змогу довести його цілісність та справжність. Про перерахування кредитних коштів позичальнику фінансова установа повинна мати беззаперечні належні докази руху коштів у безготівковому порядку, з усіма належними реквізитами для ідентифікації платника, одержувача та призначення платежу. Однак таких доказів позивачем не надано. До позову долучено Витяг з реєстру НБУ про ліцензію ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» на «переказ коштів в національній валюті без відкриття рахунків». Пояснень і доказів того, як могло товариство, маючи виключно ліцензію на переказ коштів в національній валюті без відкриття рахунків, виконати переказ у безготівковій формі, з чийого саме рахунку на який, позовна заява не містить. Разом з листом позивачем надано копію платіжної інструкції виконаної вказаним товариством, у якій відсутня відмітка банку платника про фактичне проведення платежу та відсутні ідентифікаційні дані, реквізити платника та отримувача, в тому числі відсутній повний номер картки отримувача,тому така копія не може бути використана як доказ. Розрахунок суми вимог не є джерелом доказування та не є первинним бухгалтерським документом. Враховуючи те, що відповідач взагалі не був повідомлений про вимоги позивача до моменту звернення останнього до суду з позовом, позивачем не виконано власні обов`язки фактора на момент подання позову, має місце прострочення кредитора і позов поданий позивачем передчасно. Оскільки умова копії Кредитного договору передбачає обов`язок видачі позики безготівковим способом, то і докази виконання цього обов`язку первісного кредитора можуть бути лише у первинному документі з рахунку цього кредитора. На підставі первинного документа інформація може бути внесена у зведений обліковий документ - виписку. Ненадання таких доказів є підставою відмови у позові, оскільки це єдині докази, які можуть підтвердити виконання обов`язків первісним кредитором. Зазначає, що застосування позивачем підвищеної процентної ставки / нарахування пені відбулося саме у період військового стану, всупереч обмеженням, встановленим спеціальним законодавством. Також, позивач не мав права застосовувати до відповідача у період карантину з 01.03.2020 по даний час неустойку (штраф, пеню), підвищені відсотки та інші платежі. 11.06.2025 року представник позивача Столітній М.М. надіслав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої просить позов задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ній (а.с.181-210). Додатково до обставин, вказаних у позовній заяві, зазначив, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви №4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «C8272», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Додаткова угода була підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C1689». Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплату на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову. Зазначає, що відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Вебсайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua,реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору, де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. А тому жодних сумнівів в тому, що 06.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 7244773 та 08.11.2023 року Додаткова угода до Договору про надання споживчого кредиту не виникає. Перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копіями довідок платіжного провайдера ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" про перерахування коштів. Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] . Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА". Оскільки вказане товариство не є банківською установою, то позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів,відповідно формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зазначає, що укладаючи Кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів. 13.11.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. У період з 06.11.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплату на рахунок Первісного кредитора в розмірі 2033 гривень 46 копійок, які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами. Згідно із п. 1.1. Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 103 календарних днів з 25.07.2024 року по 04.11.2024 року. Отже, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору. Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з реєстру боржників, що підписаний керівником Товариства та скріплений печаткою Товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням Закон України"Про захист персональних даних". Факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. 16.06.2025 року відповідач [PERSON] надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив. (а.с.211-239). Додатково до відзиву відповідач наголосив, що докази фактичної видачі позики первісним кредитором відсутні. Розрахунок заборгованості не є доказом її наявності, оскільки не належить до засобів доказування, передбачених ст. 76 ЦПК України, і не є первинним бухгалтерським документом, а є одностороннім відображенням розрахунків фінансової установи. Зазначає, що виписка по рахунку є доказом, який складається на підставі первинних документів, і запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа ( паперового або електронного).За відсутності самого первинного документа виписка не є належним та достатнім доказом, зазначених у ній операцій. Відповідач наполягає на витребуванні доказів видачі позик передбаченим договорами способом з рахунків первісних кредиторів, оскільки відсутність таких доказів свідчить про те, що у них не виникли права і вони не могли перейти від них до позивача. Відповідач також зазначає, що обгрунтованість його доводів підтверджується судовою практикою, та наводить рішення судів, які є практикою для розгляду справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 01.12.2025 року надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить врахувати письмову позицію при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України, 10.12.2025 року перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення рішення на 15.12.2025 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 06.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний Договір № 7244773про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.(а.с.19-24) 08.11.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Додаткову угоду до Договору № 7244773про надання споживчого кредиту (а.с.11-14). Згідно умов кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди до договору, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10600 гривень, строком на 364 дні, до 04.11.2024 року. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 7 днів. Знижена процентна ставка 1,493 % в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 83260 гривень 36 копійок, за зниженою процентної ставки - 82908 гривень 63 копійки. Договір про надання споживчого кредиту № 7244773, Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7244773 від 06.11.2023 рокута Паспорт споживчого кредитупідписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікаторомC8272 (а.с.19-24, 28-29). Додаткова угода від 08.11.2023 до Договору № 7244773про надання споживчого кредиту, Додаток № 1 до додаткової угоди договору про надання споживчого кредиту № 7244773 від 06.11.2023 року та Паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором C1689. Підписанням договору відповідач підтвердив, що йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на веб-сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п.1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Згідно з п. 1.2 Договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 у день, та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 Договору, знижена процентна ставка 1,493 % у день та застосовується відповідно до таких умов. Якщо споживач до 13.11.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто «факт/факт». Згідно із п. 5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.5.3 Договору. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року, від 08.11.2023 року, сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500 гривень, у зв`язку з чим сума кредиту складає 10600 гривень (а.с.11-14). Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20240809-2.1 від 09.08.2024 року, ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність перерахування коштів на платіжну картку клієнта [NUMBER] на суму 10100 гривень 06.11.2023 21:21:06 (а.с.47-49). Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20240809-2.1 від 09.08.2024 року, ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність перерахування коштів на платіжну картку клієнта [NUMBER] на суму 500 гривень 08.11.2023 22:02:04 (а.с.52-54). 25.07.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 25.07/24-Ф, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за договором № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року та додатковою угодою до Договору від 08.11.2023 року (а.с.84-92, 46). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.05.2024 року - Витягу з Реєстру боржників ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 7244773 про надання споживчого кредиту : заборгованість за основною сумою боргу - 10600 гривень, заборгованість за відсотками - 13613 гривень 92 копійки, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 248 гривень (а.с.46). Повідомленням, направленим 25.07.2024 року на електронну адресу відповідачаsasha893200@gmail.com,зазначену позивачем у Договорі, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» повідомило, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 25.07.2024 року відступило право грошової вимоги за Договором позивача та передало його персональні дані на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за Договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора (а.с.30). Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) № 7244773 від 06.11.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за період з 06.11.2023 року по 24.07.2024 року (дата відступлення) становить: основний борг - 10600 гривень, відсотки за зниженою процентною ставкою - 1092 гривні52 копійки, відсотки за стандартною процентною ставкою - 14554 гривні86 копійок, оплата процентів - 2033 гривні 46 копійок (а.с.32-38). Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року за 103 календарних днів, за період з 25.07.2024 року по 04.11.2024 року, відповідачу [PERSON] нараховано суму процентів за користування грошовими коштами за процентною ставкою 1,99 % у розмірі 21726 гривень82 копійки (а.с.39-40). Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування товариства на нове найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», затверджено Статут Товариства(а.с.72-81). Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду, на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів 08.11.12025 року у сумі 500 гривень. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п. 9.8. кредитного договору, підписуючи договір споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с.19-23). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1052 ЦК України визначено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором № 7244773 про надання споживчого кредиту від 06.11.2023 року, з урахуванням додаткової угоди до договору, не виконав. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.94), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Із матеріалів справи, правнича допомога ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» надавалася адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року та ордеру (а.с.25, 82-83). Відповідно до заявки № 7598 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року від 11.03.2025 року та акту № 7598 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року від 10.04.2025 року загальна вартість наданих послуг складає 10 000 гривень (а.с.15-16, 45). 02.06.2025 року відповідач [PERSON] через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу (а.с.126-128). Клопотання обґрунтовано тим, що витрати на правничу допомогу не були для позивача неминучими, тому що він як фінансова компанія здійснює стягнення заборгованості основним видом господарської діяльності, має штат працівників і фінансові можливості забезпечити юридичний супровід справ власними силами, а їх розмір не є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи. Стягнення витрат на правничу допомогу не повинно перетворюватись у спосіб збагачення за рахунок відповідача. Вважає заявлену позивачем суму витрат за декілька годин роботи адвоката несправедливою і такою, що створює надмірний індивідуальний тягар. Зазначає, що судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень є необґрунтованими та неспівмірними пред`явленим вимогам, та не відповідають критеріям, визначеним Європейським судом з прав людини та Верховним Судом, а також прямій забороні накладення таких витрат на споживача кредитних послуг, передбачені ч. 8 ст. 25 ЗУ «Про споживче кредитування». Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 викладений висновок, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 757/16448/17-ц, від 24.03.2021 у справі № 308/1020/16-ц. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на правничу допомогу адвоката, якщо,

Outcome: approved