Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

АТ «Акцент - Банк» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 14.07.2024 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил, Клієнт погоджується, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Однак, відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 27.10.2025 року має заборгованість 44469,93 грн, яка складається з наступного: 28342,29 грн - заборгованість за кредитом, 15377,64 грн - заборгованість за відсотками, 750,00 грн - пеня. Просив стягнути з відповідачки на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.07.2024 року в розмірі 44469,93 грн станом на 27.10.2025 року та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 28.10.2025 року відповідачка [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд», звернулася до суду з відзивом на позовну заяву, в якому вказувала, що вона не заперечує факт укладення кредитного договору та користування коштами, однак вважає розрахунок банку необґрунтованим, оскільки вона здійснювала регулярні платежі, намагаючись погашати борг у межах свої фінансових можливостей. Зазначала, що додатками до позовної заяви підтверджено, що нею було сплачено близько 10 900 грн, що підтверджує часткове виконання зобов?язань і відсутність умислу ухилятись від сплати, до того ж вона не уникає відповідальності, але просила суд врахувати обставини війни, фінансові труднощі, посилаючись на її соціальні обставини, а саме факт того, що дохід останньої є мінімальним та нестабільним. З огляду на це, просила врахувати часткове виконання зобов`язань, відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, пені та штрафів та зменшити суму заборгованості, враховуючи наведені у відзиві обставини. Крім цього, 17.12.2025 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, а саме фото електронного листування з представником АТ «Акцент-Банк», з метою підтвердження своєї добросовісної поведінки та відсутності ухилення від виконання зобов`язань. Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак 17.12.2025 року до початку розгляду справи по суті направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, за наявними у матеріалах справи доказами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 14.07.2024 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у якій наявні особисті дані відповідачки. У заяві-анкеті зазначено, що [PERSON] згідна із тим, що дана анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ними договір про надання банківських послуг. Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки А-банку встановлено, що [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та надано картки № [NUMBER] , строк дії до грудня місяця 2031 року та № [NUMBER] , строк дії до грудня місяця 2031 року. Як вбачається з наданої стороною позивача довідки за лімітами, відповідачці 14.07.2024 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 0,00 гривень. У подальшому, 18.08.2024 року, кредитний ліміт збільшився до 10000 грн та того ж дня до 28400 грн. Статтею 1054 п.1\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1. ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договорів та ст. ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Позивач АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідачка, у порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов Договору - зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим в останньої, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, станом на 27.10.2025 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 44469,93 грн, яка складається з: 28342,29 грн - заборгованість за кредитом, 15377,64 грн - заборгованість за відсотками, 750,00 грн - пеня. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору, розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданим до суду розрахунком. При цьому, посилання відповідачки [PERSON] на те, що вказаний вище розрахунок є необґрунтованим, одностороннім, неповним і неточним та є таким, що не враховує всі платежі та не містить детального пояснення, суд вбачає безпідставними, зважаючи на те, що сама відповідачка не була позбавлена можливості здійснити власний розрахунок заборгованості, що узгоджується з позицією Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992св18, в якій вказано, що заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Крім цього, також варто звернути увагу на вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року, №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року. Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за пенею у вказаному кредитному договорі в розмірі 750 грн, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , тобто станом на 14.07.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами,нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у частині стягнення пені за кредитним договором від 14.07.2024 року в розмірі 750 грн, слід відмовити. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, а також з огляду на визнання відповідачкою факту виникнення зобов`язальних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором від 14.07.2024 року у розмірі 43719,93 грн, з яких: 28342,29 грн - заборгованість за кредитом, 15377,64 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6005315522342 від 27.10.2025 року. Позов АТ «Акцент-Банк» задоволено частково на суму 43719,93 грн. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (43719,93 грн х 100 : 44469,93 грн = 98,48 %), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2385,58 грн (2422,40 х 98,48 : 100) слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial