Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4859686 від 19.10.2021 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем укладено кредитний договір в електронній формі. В подальшому право вимоги за вказаним договором перейшло від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі Договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022 року, а згодом - від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Позивач зазначає, що Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили. За таких обставин судом прийнято рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимогст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюєтьсявідповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: 19.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4859686. Згідно з Анкетою-заявою № 4859686, сума кредиту склала 7 000,00 грн, строк - 30 днів, дата повернення - 18.11.2021 року. Також сторони погодили графік розрахунків (платежів), який є додатком № 1 до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало та перерахувало кошти у сумі 7000,00 грн на наданий картковий рахунок позичальника. Згідно з розрахунком ТОВ «МІЛОАН» заборгованість за кредитним договором становить 27461 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за процентами 20461 грн. Зазначений договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5Закону України«Про електроннідокументи таелектронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст.5Закону України«Про електроннідокументи таелектронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7Закону України«Про електроннідокументи таелектронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України«Про електроннукомерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату їх видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором R21998, надісланого на номер телефону [NUMBER] . Разом з тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. 26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу за № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 4859686 від 19.10.2021 боржником за яким є [PERSON] в реєстрі боржників на суму 17311 грн. Із розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається, що останній здійснив нарахування відсотків у сумі 10150 грн. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників, у тому числі за договором № 4859686 від 19.10.2021, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 27461 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 7000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 20461 грн. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» нарахувань процентів по договору № 4859686 від 19.10.2021 не здійснювало. Згідно з розрахунком наданим позивачем сума заборгованості за цим договором складає 27461 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 7000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 20461 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договору, який був укладений 19.10.2021 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, не підлягає стягненню заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», оскільки пунктом 1.3 договору передбачено надання кредиту строком на 30 днів, та пунктом 2.3.1 можливе продовження кредитного договору (пролонгація), але загалом користування кредитними коштами не може перевищувати 60 днів (пункт 2.3.1.2 договору). На указані 30 днів кредитного договору, та 60 днів продовження користування кредитними коштами (пролонгація) проценти нараховані ТОВ «МІЛОАН», тому нараховані проценти ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підлягають списанню. Отже, за кредитним договором № 4859686 від 19.10.2021 підлягає стягненню 17311 грн, з яких: 7000 грн. сума заборгованості по основному боргу; 10311 грн - сума заборгованості по процентам. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Відтак, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1527,04 грн. судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн, суд враховує таке. В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги № 177 від 01.08.2025; витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно із витягом з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включені наступні послуги, робота адвоката: надання усної консультації з вивчення документів - 4000 грн (2 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн (3 години), що скало загальну суму 13000 грн. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, оскільки такі витрати становлять більше половину ціни позову. Крім того, дана справа відноситься до категорії малозначних, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства. Позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», що не потребує значного часу роботи. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 5000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 6527 грн. 04 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору - 1527,04 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial