Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті та факту родинних відносин, зазначивши заінтересованими особами Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військову частину [NUMBER] та Міністерство оборони України. Заява мотивована тим, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 03.06.2024 року під час виконання бойового завдання. У квітні 2025 року вона звернулася до Міністерства оборони України стосовно виплати грошового забезпечення зниклого безвісти солдата [PERSON] . За результатами розгляду запиту її повідомили, що з 01.02.2025 року 50% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця розподіляється згідно із вимогами постанови КМУ №884 від 30.11.2016 року. У військовій частині [NUMBER] відсутнє документальне підтвердження про смерть матері безвісно зниклого солдата [PERSON] , а тому її частка в розмірі 1/3 частини від 50% місячного грошового забезпечення буде зберігатися на рахунку військової частини до отримання свідоцтва про смерть, витягу з ДРАЦС про смерть тощо. Мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Негівка Буда - Кошелівського району Гомельської області, померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області, однак свідоцтво про її смерть з невідомих причин видано не було. Разом із тим, заявниця наголошує на тому, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та свідоцтва про народження [PERSON] його матір`ю записана [PERSON] , а не [PERSON] . Однак, той факт, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] підтверджується записами в її паспорті, де у графі «Діти» є відомості про її сина [PERSON] . Також заявниця стверджує, що означені факти можуть підтвердити в судовому засіданні свідки. [PERSON] покликається на те, що встановлення факту смерті [PERSON] та факту, що безвісно зниклий [PERSON] є її сином, необхідно заявниці для отримання 1/3 частини від 50% місячного грошового забезпечення її безвісно зниклого чоловіка, яка зарезервована військовою частиною для його матері, а також у разі визнання його померлим для отримання одноразової грошової допомоги. Посилаючись на наведені обставини, просить: -встановити факт, що [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Негівка Буда - Кошелівського району Гомельської області, померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області; -встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області (а.с.1-6). В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Сушко Петро Петрович заяву підтримав та підтвердив викладені у ній обставини. Представник Військової частини [NUMBER] [PERSON] 08.12.2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності за наявними матеріалами ( а.с.52). Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив (а.с.58, 61). Представник Міністерства оборони України Москаленко Андрій Олександрович в судове засіданні не з`явився, однак 12.12.2025 року через систему «Електронний суд» подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №143/913/25 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про оголошення особи померлою (а.с.62, 63). Заслухавши представника заявниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі №143/913/25 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про оголошення особи померлою, в якій вона просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 03.06.2024 року поблизу с.Роботине (Токмацька міська громада) Пологівського району Запорізької області (а.с.17). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 сформульовано правовий висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 12.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України [PERSON] про зупинення провадження у справі, оскільки у ньому не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження того, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №143/1097/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №143/913/25, а також не зазначено, які саме факти, встановлені у справі №143/913/25, можуть мати преюдиційне значення для розгляду по суті справи №143/1097/25. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що безвісно зниклий солдат [PERSON] є її рідним братом, а [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Негівка Буда - Кошелівського району Гомельської області, та померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області, є їхньої матір`ю. Також зауважила, що на момент смерті матері їй виповнилося лише 17 років, а тому її похоронами займався батько, чому не було зареєстровано смерть матері та не отримано свідоцтво про її смерть вона достеменно сказати не може. Водночас, зауважила, що її мати похована на кладовищі в місті Бахмач Чернігівської області, вона ходить на могилу та разом зі своїм чоловіком [PERSON] прибирають її. Підтвердила, що надгробний пам`ятник у виді хреста із табличкою з надписами « [PERSON] , [INFO] - [INFO] » знаходиться на могилі її матері. Свідок [PERSON] повідомив, що він є чоловіком [PERSON] . Безвісно зниклий солдат [PERSON] є рідним братом його дружини. Він знав за життя матір своєї дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області, де і похована на місцевому кладовищі. Також підтвердив, що надгробний пам`ятник у виді хреста із табличкою з надписами « [PERSON] , [INFO] - [INFO] » знаходиться на її могилі. Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.01.2025 року №00048641713 [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.19, 24). Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] ) (а.с.26). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер в місті Бахмач Чернігівської області [INFO] (а.с.19 зворот). Згідно із сповіщенням №547 від 06.06.2024 року, направленим на адресу начальника [INFO] , тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] просить сповістити [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісти у бою 03.06.2024 року поблизу с.Роботине (Токмацька міська громада) Пологівського району Запорізької області (а.с.18). У відповіді командира військової частини [NUMBER] [PERSON] від 25.04.2025 року №1843/9521, направленої на адресу [PERSON] , зазначено, що, починаючи з червня 2025 року остання отримувала 100% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого солдата [PERSON] . Згідно вимог постанови КМУ №884 від 30.11.2016 року (зі змінами) з 01.02.2025 року 50% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця зберігається на рахунку військової частини до його повернення та виплачується особисто військовослужбовцю або визнання загиблим. У випадку визнання військовослужбовця загиблим збережена сума стає спадщиною та виплачується спадкоємцям згідно чинного законодавства України. З 01.02.2025 року 50% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця розподіляється згідно вимог вищезазначеної постанови КМУ. У військовій частині [NUMBER] немає документального підтвердження про смерть матері безвісно зниклого солдата [PERSON] . У цьому випадку 50% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця [PERSON] розподіляються на три частини: 1/3 - його матері, 2/ 3 - [PERSON] як дружині та матері неповнолітньої дитини. Частка матері [PERSON] до отримання свідоцтва про смерть, витягу з ДРАЦС про смерть буде зберігатися на рахунку військової частини (а.с.21). Згідно із Витягом з Реєстру територіальної громади [PERSON] з 18.09.2025 року зареєстрована в будинку [ADDRESS] (а.с.22). Згідно із відомостями, що містяться у розділі «Діти» паспорта серії [NUMBER] громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік [PERSON] , [INFO] , вона має сина [PERSON] (а.с.27-31). Згідно із довідкою Бахмацького КВП «Комунальник» від 08.07.2025 року №228 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та дійсно похована на кладовищі, яке знаходиться на балансоутриманні Бахмацького КВП «Комунальник» (а.с.23). В матеріалах справи також містяться світлини, на яких зображено надгробний пам`ятник у виді хреста із табличкою з надписами « [PERSON] , [INFO] - [INFO]» (а.с.32-34). За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В силу п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. В пунктах 46, 47, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22 виснувано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 зазначеного Закону державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. В п.3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2016 року № 884 (в редакції постанови КМУ від 15 квітня 2025 року №449) (далі - Порядок) визначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Цим пунктом також визначено перелік документів, що додаються до заяви про виплату грошового забезпечення. За п.4 Порядку у разі відсутності документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, та для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) отримує відповідні витяги з державних реєстрів щодо військовослужбовців та зазначених осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення у порядку, визначеному в пункті 6 цього Порядку. В п.6 Порядку передбачено, що Міноборони, зокрема територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міноборони, Головний орган військового управління Національної гвардії, Адміністрація Держприкордонслужби, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держспецтрансслужби мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством. Отже, заінтересовані особи в даній справі мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що шляхом доступу до державних реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів заінтересованими особами було виявлено здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] . Разом із тим, той факт, що вона померла [INFO] в місті Бахмач Чернігівської області в сукупності підтверджується письмовими доказами (довідкою КВП «Комунальник» від 08.07.2025 року №228, світлинами надгробного пам`ятника), а також зазначеними вище показами свідків. Водночас, той факт, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] підтверджується в сукупності письмовими доказами, а саме свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.01.2025 року №00048641713, де зазначено прізвище, ім`я та по батькові його матері - « [PERSON] », тобто в цілому збігається ім`я та по батькові матері із ім`ям та по батькові померлої [PERSON] . Також згідно із відомостями, що містяться у розділі «Діти» паспорта серії [NUMBER] громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік [PERSON] , [INFO] , вона має сина [PERSON] . Означений факт також підтверджують допитані в судовому засіданні свідки. В силу п.3 Порядку до заяви про виплату грошового забезпечення додається, зокрема, копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення За змістом п.5 Порядку грошове забезпечення виплачується визначеним особам шляхом перерахування коштів уповноваженими органами на рахунки в банківських установах, зазначених у заявах про виплату. Належне до виплати грошове забезпечення зберігається за визначеними особами в розмірах частки, встановленої відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 6 цього Порядку, але не більше ніж до дня, визначеного в абзацах другому і третьому цього пункту. Збереження належного, але не виплаченого, грошового забезпечення за військовослужбовцями (визначеними особами) здійснюється військовою частиною (установою, організацією) за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні шляхом зарахування сум грошового забезпечення на депозитні рахунки в органах Казначейства. У разі збереження сум грошового забезпечення понад три роки і більше такі суми сплаті до відповідних бюджетів не підлягають. Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. Згідно із п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва). Згідно із пунктом 1 ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. В силу пункту 4 ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зважаючи на наведене, встановлення факту смерті [PERSON] та факту, що зниклий безвісти [PERSON] є її сином, призведене до виникнення у заявниці права на отримання 1/3 частки 50% місячного грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця, що зберігається на рахунку військової частини для його матері, а також у разі оголошення [PERSON] померлим права на отримання одноразової грошової допомоги, в тому числі тієї частки, що належала його померлій матері. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті та факту родинних відносин.

Outcome: approved