Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі\~4451815грн. та судовий збір. Позов обґрунтовує тим, що із відповідачкою у нього було укладено договір поставки товару, що підтверджується розпискою відповідача, згідно якої остання зобов`язалась повернути борг у сумі 4451815грн. протягом двох тижнів з моменту поставки товару. У судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник позивачки у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вважає розписку недійсною, оскільки в її тексті відсутні ідентифікуючи ознаки відповідачки. Звернув увагу суду, що позов спочатку було подано до іншої особи [PERSON] , [INFO] , а потім ухвалою суду за клопотанням позивача відповідача було замінено на [PERSON] , [INFO] . Також під час судового розгляду представник відповідачки просив суд витребувати у позивача оригінал розписки та призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу щодо справжності підпису відповідачки на розписці. З метою розгляду клопотання представника відповідачки та забезпечення проведення судово-почеркознавчої експертизи ухвалою суду для відібрання у відповідача експериментальних зразків підпису та рукописного тексту було визнано явку [PERSON] в судове засідання, призначене на 14 год. 30 хв. 09 грудня 2025 року, обов`язковою. Роз`яснено [PERSON] , що відповідно до п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Витребувано у [PERSON] оригінали документів з наявними на них підписами та рукописним текстом, виконаним нею до листопада 2023 року (дати подачі позову) в кількості не менше 15 примірників. Роз`яснено [PERSON] , що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 09.12.2025 року у судовому засіданні представник відповідачки повідомив суд, що із міркування безпеки відповідачка не може з`явитися до Нововоронцовського районного суду Херсонської області; також у відповідачки відсутні документи із зразками її підпису до дати подачі позовної заяви. У зв`язку із викладеним суд відмовив у проведенні судової почеркознавчої експертизи. Суд, вислухавши представника відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до тексту досліджуваної судом розписки від 07.07.2023 року « [PERSON] отримала товар від [PERSON] (насіння соняшника) на суму 4451815грн., суму чотири мільйони чотириста п`ятдесят одну тисячу вісімсот п`ятнадцять гривень. Зобов`язуюся розрахуватися за товар у вище вказаній сумі протягом двох тижнів». Суд констатує той факт, що представник відповідачки заперечив написання розписки відповідачкою, оскільки в тексті розписки відсутні ідентифікуючи ознаки відповідачки, однак доказів її недійсності суду не надавав. Відповідачка жодного разу не з`явилася у судові засідання, хоча її явка була визнана обов`язковою, не надала суду необхідні зразки підпису та експериментальні зразки\~підпису та\~рукописного тексту для проведення експертизи. Отже, суд, долучену до матеріалів справи розписку, розцінює як належний та допустимий доказ. Сторона позивача посилається, що у встановлений у борговій розписці строк позичальник не повернув грошові кошти, чим порушив свої договірні зобов`язання. Крім того, факт наявності в позикодавця оригіналу боргової розписки свідчить про невиконання позичальником своїх зобов`язань. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з такого. Відповідно до положень\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом - «ЦК України»), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частиною першою\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За своєю суттю розписка є документом, який видається боржником кредитору після отримання коштів або певних речей, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми або конкретного виду речей. При цьому факт отримання речей підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання конкретного виду речей, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певних речей від однієї сторони іншій. Відповідно до ст.526,527,530,599 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2020 р. у справі № 154/3443/18. Таким чином, факт складання та підписання відповідачем боргової розписки підтверджує обставину отримання ним товар у вигляді насіння соняшника у позивача на суму 4451815грн., а тому позивачем доведена та обставина, що ним передані відповідачу товари у борг, оскільки ним наданий прямий належний та допустимий доказ цієї обставини. Відповідно до частини другої\~статті 545 ЦК України\~якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Тобто, кредитор має виконати свій обов`язок з повернення боргового документа, або видачі розписки при неможливості повернення боргового документа під час прийняття виконання. У частині третій\~статті 545 ЦК України\~передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що у відповідача [PERSON] наявне грошове зобов`язання перед позивачем [PERSON] , що підтверджується борговою розпискою. Проте, всупереч домовленості на підтвердження якої була складена боргова розписка та положенням чинного законодавства України, відповідачем не було виконано зобов`язання в повному обсязі щодо повернення суми боргу в строки визначені розпискою. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Проаналізувавши та оцінивши в судовому засіданні докази, надані позивачем в підтвердження позовних вимог, суд переконався, що позивачем, в силу вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, надано належні та допустимі докази в частині позовних вимог на підтвердження своїх обґрунтувань та посилань на обставини, що поза розумним сумнівом доводять невиконання відповідачем своїх зобов`язань за правочином та наявність заборгованості. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 13420грн., понесений позивачем при звернені до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved