Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник\~ Чехун Ю. В., звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 29.04.2025-100002696. Відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 98 днів, дата повернення кредиту 05.08.2025, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,99% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Позивач, покликаючись на положення Закону України «Про електронні довірчі послуги», вказує, що відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, чим акцептувала умови договору. Позивач повідомляє, що виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в кредитному договорі, однак відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконує. Внаслідок чого, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість за кредитним договором, що становить 19 761,60 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 7761,60 грн, неустойка 4000,00 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 29.04.2025-100002696 від 30.04.2025 у загальному розмірі 19\~761,60 грн. Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилась. Одночасно з поданням позовної заяви, заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважається належно повідомленою про судовий розгляд на підставі п. 4 ч. 8 ст.\~128\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. За загальним правилом ч. 1 ст.\~223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши учасників справи, судом встановлено таке. Відповідно до\~укладеного між\~ТОВ Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~кредитного договору\~(оферти)\~№ 29.04.2025-100002696\~від 30.04.2025,\~відповідачем отримано\~кредит в\~розмірі 8000,00\~грн,\~строк на\~який надається\~кредит \~98\~днів з\~дати його\~надання,\~дата повернення\~(виплати)\~кредиту \~05.08.2025,\~процентна ставка\~ фіксована\~незмінна процентна\~ставка у\~розмірі 0,99%\~за 1\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається кредит,\~неустойка 120,00 грн,\~що нараховується\~за кожен\~день невиконання/неналежного\~виконання кожного\~окремого зобов`язання\~незалежно від\~суми невиконаного/неналежно\~виконаного зобов`язання Відповідно до довідки\~розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 29.04.2025-100002696 від 30.04.2025, заборгованість [PERSON] становить 19\~761,60 грн, яка складається з 8000,00 грн\~- основного боргу, 7761,00 грн\~- процентів, 4000,00 грн - неустойки. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн на картковий рахунок вказаний відповідачем в кредитному договорі. Відповідач у встановлений кредитним договором строк грошові кошти не повернула, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується довідкою\~розрахунком та не спростована відповідачем. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права. Відповідно до ст.\~\~6, ч. 1 ст.\~\~627 Цивільного кодексу України\~\~(далі -\~ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені\~\~на\~\~розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 1\~\~ст. 638 ЦК України\~\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~\~ст. 526 ЦК України\~\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний\~\~договір укладається у письмовій формі.\~\~Кредитний\~\~договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~\~ст. 1054 ЦК України\~\~за\~\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та\~\~на\~\~умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за\~\~кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті\~\~кредитним договору. Статтею 1046 ЦК України\~\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~\~ст. 1048 ЦК України\~\~визначено, що позикодавець має право\~\~на\~\~одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається\~\~на\~\~рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1\~\~ст. 1049 ЦК України\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1\~\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право\~\~на\~\~одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається\~\~на\~\~рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається\~\~кредитним\~\~договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за\~\~кредитним\~\~договором визначаються в договорі залежно від\~\~кредитного\~\~ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися\~\~на\~\~кредитному\~\~ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів\~\~на\~\~дату укладення договору (ч. 1, 2\~\~ст. 1056-1 ЦК України). Відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу заборгованості за кредитом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~\~ст. 526\~ЦК України,\~\~\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Частиною 1\~\~ст. 625 ЦК України\~\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~\~ст. 527 ЦК України\~\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою\~\~на\~\~це\~\~особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Статтею 599 ЦК України\~\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд доходить висновку, що факти виникнення між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин, отримання відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту, процентів, підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту в заявленому розмірі 8000,00 грн., заборгованість по процентам в розмірі 7761,60 Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 4000,00 грн (згідно з розрахунком), суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX танабрав\~чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього\~Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано неустойку в розмірі 4000,00 грн, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог\~ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial