Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Кугутюк О.В. від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту, який мотивований тим, що з 09.10.1989 позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Звернувшись до Центру надання адміністративних послуг Тульчинської міської ради з метою провести документи у відповідність для подальшого відчуження будинку, 17.09.2025 позивач отримав інформаційну довідку 443844269, відповідно до якої наявне обтяження у вигляді: заборона на нерухоме майно реєстраційний № 8505571, який накладений Тульчинською державною нотаріальною конторою: дата виникнення 16.08.2000 архівна дата 16.08.2000 архівний номер 2058740VINNITSA2 додаткові дані № реєстру 128, внутрішній номер № 3201CC3129F134316849. на підставі: повідомлення про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, 2-654, 02.08.2000. Також, відповідач листом повідомив позивача, що не має правових підстав, без відповідного рішення суду, зняти арешт з вищевказаного майна, тому позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою у якій просить скасувати заборону накладену на будинок [ADDRESS] із реєстраційним номером обтяження: 8505571 та судові витрати по справі залишити за ним. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника адвоката Кугутюка О.В. надійшла заява про проведення розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо суб`єкта № 443844269 від 17.09.2025, на будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] накладено арешт у виді заборони на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження № 8505571 від 27.02.2009, який накладений Тульчинською державною нотаріальною конторою: дата виникнення 16.08.2000 архівна дата 16.08.2000 архівний номер 2058740VINNITSA2 додаткові дані № реєстру 128, внутрішній номер №3201CC3129F134316849. на підставі: повідомлення про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, 2-654, 02.08.2000 (а.с. 5, 6). Згідно листа № 27743/22-17-25 від 10.10.2025 Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у відділу ДВС немає правових підстав для зняття арешту з вищевказаного майна, так як виконавчі провадження знищені через закінчення строків їх зберігання та для зняття арешту позивачу необхідно надати відділу ДВС рішення суду про зняття арешту або інші підтверджуючі документи (а.с. 7). Відповідно до копії повідомлення Районного відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області № 2-654 від 02.08.2000, на підставі якого 16.08.2000 Тульчинською державною нотаріальною конторою накладено заборону на відчуження майна [PERSON] , проживаючого за адресою [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо відчуження майна. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , на який накладено обтяження у виді арешту. Наявність даного арешту порушує право [PERSON] власності зокрема, щодо розпорядження цим майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач в інший спосіб зняти арешт на вказане майно не в змозі, відповідач не висловив заперечення щодо даного позову, тому підстави для збереження обтяження, накладеного Тульчинською державною нотаріальною конторою на житловий будинок [ADDRESS] відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахування позовних вимог позивача, суд залишає судові витрати за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved