Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

01.07.2025 позивач ТОВ «Фінансова\~компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~договором кредитної\~лінії № 141864 від 29.05.2024 у сумі 12667,10 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначає,\~що 29.05.2024\~між ТОВ\~«ФК «КРЕДІ\~ПЛЮС» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~про споживчий\~кредит №\~141864 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого йому було здійснено переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув в повному обсязі кредитні кошти ТОВ «ФК «Креді Плюс». 10.10.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС», в тому числі до [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідача за даним кредитним договором складає 12667,10 грн з яких заборгованість по кредиту 6945 грн; заборгованість за відсотками 5 321,10 грн, заборгованість по комісії 401 грн. Ухвалою від 07.07.2025 прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.10.2025 за клопотанням позивача, було витребувано від АТ "Райффайзен Банк" інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки, а також підтвердження факту зарахування коштів на рахунок відповідача у сумі 5000,40 грн. 19.11.2025 до суду, на виконання ухвали, надійшла інформація від АТ "Райффайзен Банк", де банк повідомляє що на ім`я відповідача в банку емітовано картку на яку 29.05.2025 здійснено переказ коштів 5000,40 грн. Інформація про платника відсутня. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи, що відповідач, був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання та з урахуванням клопотання представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до ст. 516\~ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 29.05.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 141864 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого йому було здійснено переказ коштів у розмірі 5000,40 грн. безготівковим зарахуванням на платіжну картку. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув в повному обсязі кредитні кошти ТОВ «ФК «Креді Плюс». 10.10.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС», в тому числі до [PERSON] . Згідно з витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.11.2024 право вимоги [PERSON] за Договором №141864 від 29.05.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» передало ТОВ «ЕЙС». Загальний розмір заборгованості відповідача за даним кредитним договором складає 12667,10 грн, з яких заборгованість по кредиту 6945 грн; заборгованість за відсотками 5 321,10 грн; заборгованість по комісії 401 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Стаття 8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023. Згідно з ч. 5 ст. 94\~Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Враховуючи зазначене, оскільки самим Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір № 141864 було укладено 29.05.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Тобто, нарахування процентної ставки за спірним кредитним договором слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Виходячи з наведеного, встановлення у кредитному договорі умови щодо процентної ставки у розмірі більшому, ніж 1% в день, не відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування». Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 141864 від 29.05.2024, суд виходить з такого. 29.05.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІ ПЛЮС» та\~ [PERSON] \~ був\~укладений договір\~про споживчий\~кредит №\~141864\~від 29.05.2024\~за яким\~відповідач отримав\~грошові кошти\~в розмірі\~5000,40\~грн,\~зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 70 днів, до 07.08.2024. У період з 29.05.2024 по 07.08.2024 розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,40 грн, становив 3500,28 грн (5000,40 х 1% х 70 дні = 3500,28). Як встановлено судом, [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 141864 від 29.05.2024, у зв`язку з чим у неї виникла перед позивачем заборгованість по тілу кредиту в розмірі - 5000,40 грн, заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі - 3500,28 грн, заборгованість по комісії 401,00 грн, а всього 8901,68 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, а позовна заява є типовою. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 8901,68/12 667,10х100 = 70,27% або 1702,22 гривні (2422,40 х 70,27%).

Outcome: partial