Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в системі «Електроний суд» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №874680985 та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» посилалося на те, що 07.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 874680985 в електронній формі, згідно з умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредит в сумі 27000,00 гривень. Відповідач зобов`язався після отримання кредиту, здійснювати платежі в погашення тіла кредиту, процентів за його користування та комісії за отримання кредиту до повного погашення кредиту. Однак, в супереч встановленим умовам кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов`язання по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування, що зумовило звернення до суду. Позивач зазначає, що правомірно набув право вимоги до відповідача, що підтверджується договором факторингу укладеного первісним кредитом та ТОВ «Таліон плюс», договором факторингу № 21/0724-01 від 31.07.2024 який уклали ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». В подальшому відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на користь позивача відбулось на підставі договору № факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано докази по справі. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем вказана ухвала отримана 24.07.2025 в особистому кабінеті в системі «Електронний суд». Відповідач є користувачем ЄСІТС, тобто - особою, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС. Таким чином, [PERSON] належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, жодних клопотань або заяв від неї до суду не надходило. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення частково, враховуючи такі обставини. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, мотиви та застосовані норми права. Судом встановлено, що 07.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) був укладений кредитний договір (договір кредитної лінії) № 874680985. Відповідно до розділу другого умов договору, встановлено кредитний ліміт на суму 27000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Пунктом 2.2. визначено що сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.2. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: VJYT який було направлено позичальнику 07.12.2023 на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Вказані обставини встановлені на підставі довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» яка сформована 09.08.2024. Відповідно до довідки щодо дій позичальника, [PERSON] погодилась на отримання кредитних коштів у розмірі 27000,00 грн, строком на 30 днів, з процентною ставкою 2,30 % в день, акцепт оферти позичальником відбувся з використанням одноразового ідентифікатора VJYT-4939. Додатком до позовної заяви паспорт споживчого кредиту в якому зазначені аналогічні умови кредитування, а саме: ліміт кредиту 27000,00 грн, строк кредитування 30 днів з можливістю продовження, наведена інформація щодо відсоткової ставки та порядок її зміни. Відповідно до копії платіжного доручення № dea692a9-9578-41b1-bcec-151e6358cebd від 07.12.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 27000,00 грн на картковий рахунок №[NUMBER] , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 874680985 від 07.12.2023, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Згідно з розділом сьомим кредитного договору №874680985 позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Порядок та строки визначені в пунктах 7.1-7.17. Відповідно до умов договору п.8.8 визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складе 30240 грн 00 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3240 грн 00 коп та суму кредиту у розмірі 27000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 07.12.2023 сформованої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що [PERSON] надала всю інформацію стосовно себе (адреса реєстрації, адреса проживання, дату і місце народження, паспортні дані), а також номер банківського рахунку: [NUMBER] . На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал Банк» скерувало до суду інформацію, яка підтверджує що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] на яку у період з 07.12.2023 по 12.12.2023 року дійсно здійснено переказ коштів на суму 27000,00 грн. Номер телефону [NUMBER] не був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № [NUMBER] та не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). Номери телефонів, що знаходяться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) - [NUMBER] . Таким чином судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 874680985 сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором отриманого в розмірі 27000,00 грн станом на «дату продажу:06.02.2024» становить: 27000,00 грн тіло кредиту, та 28 182,60 грн нараховано процентів. Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитом № 874680985 сформований ТОВ «Таліон Плюс» згідно з якого, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на «дату придбання 06.02.2024» становить27000,00 грн тіло кредиту, 98 987,40 - нараховано процентів. Із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 957628008 від 29.06.2021. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.». 31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони уклали цю додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 про наступне: «1. Сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 включно». Перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №874680985 до [PERSON] в сумі 55182,60 грн. підтверджується реєстром прав вимоги №270 який був підписаний сторонами 06.02.2024. У подальшому, 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») було укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 874680985 від 07.12.2023 у сумі 24392,96 грн, що підтверджується реєстром прав вимоги № 2 від 31.07.2024 . Згодом, 29.05.2025 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС») та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу 29/05/25-Евід 29.05.2025, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №874680985 від 07.12.2023 в сумі 125 987,40 грн, з яких 27 000,00 грн - прострочене тіло кредита, 98987,40 грн -прострочені відсотки. Отже згідно з ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно з ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, а саме: на емітовану картку відповідача № [NUMBER] перерахувало [PERSON] суму коштів 27 000,00 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, зазначені вище, встановивши що кредитний договір № 874680985 укладений 07.12.2023 строком на 30 днів між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виконаний в повному обсязі, й те, що за договорами факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] позовна вимога ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є доведеною та обґрунтованою, а отже заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню у розмірі 27 000,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах цього строку кредитування та у розмірі погодженому сторонами під час укладення 07.12.2023 кредитного договору №874680985 в розмірі 30240,00 грн. Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростувала, контррозрахунку боргу не надала. З метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором клопотань або заяв суду не заявляла З огляду на встановлені обставини, враховуючи що [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків, відсотки за користування кредитними коштами не сплачувала первісному кредитору, а позивач правомірно набув права вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку для задоволення вимоги про стягнення відсотків у розмірі 3240,00 грн. Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором № 874680985 від 07.12.2023, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає за правомірне позов задовольнити частково на загальну суму 30240,00 грн. Щодо судових витрат. Згідно з платіжної інструкції №20048 від 26.06.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 581,38 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, Додатковою угодою № 25770749496 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 та Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025. Клопотання про зменшення витрат на правову допомогу відповідачем до суду не подавалось. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1680,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial