Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У травні 2025 року представник акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (далі - АТ «КБ «Глобус») адвокат Прохоренко В.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 24.12.2020 року в розмірі 26\~588,34 грн, в тому числі: 9\~970,10 грн прострочена заборгованість по кредиту; 16\~618,24 грн прострочена заборгованість по процентам, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 24.12.2020 року [PERSON] подав до АТ «КБ «Глобус» заяву\~анкету на укладення договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», якою акцептовано публічну пропозицію банку на укладення договору, що розміщена на офіційному сайті банку і беззастережно приєднався до умов наданого договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної позичальником заяви\~анкети на приєднання до договору. Відповідно до додатку № 3 до договору та анкети\~заяви позичальника, на приєднання до вказаного договору, банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено овердрафт за тарифним планом «Просто мані» на умовах: сума ліміту овердрафту\~10 000 грн; строк дії ліміту 12 місяців з 24.12.2020 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 59,88%; процентна ставка в пільговий період кредитування (річних)\~0,000001%. Заявою\~анкетою передбачено, що після закінчення строку дії дозволенного овердрафту, визначено в даній заяві\~анкеті, банк може продовжити дію дозволеного овердрафту на кожні наступні 12 місяців на умовах визначених договором. Оскільки відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування дозволеним овердрафтом, позивачем нараховані проценти у розмірі 59,88% річних (відповідно 4,99% на місяць), на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. В свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Станом на 01.01.2025 року заборгованість позичальника за договором становить 26\~588,34 грн, в тому числі: 9\~970,10 грн прострочена заборгованість по кредиту; 16\~618,24 грн прострочена заборгованість по процентам. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08.05.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк подав відзив на позовну заяву, у якому просить застосувати строки позовної давності у спорі. Крім того, вказує, що сума боргу перевищує половину суми, одержаної відповідачем за договором. Позивач нараховує 59,88 % річних, що перевищує подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та 15 % суми простроченого платежу. Разом з тим, позивачем не надано належних пояснень щодо розрахунку. Позивачем у встановленому законом порядку подано відповідь на відзив у якому зазначив, що у відповідача виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентами, що підтверджується випискою по договору та розрахунком заборгованості, які додані до позовної заяви. Зазначає, що банком до позичальника не було застосовано штрафні санкції, що підтверджується випискою по договору та розрахунком заборгованості. У своєму відзиві відповідач, сплутав різні відсотки, ставку відсотки за договором та пеню, як штрафні санкції у розмірі облікової ставки НБУ. Щодо строків позовної давності, позивач зазначив, що застосувати строків позовної давності не можливо до вказаних кредитних правовідносин сторін, оскільки позивачем не пропущено таких строків. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2020 року [PERSON] подав до АТ «КБ «Глобус» заяву\~анкету на укладення договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», якою акцептовано публічну пропозицію банку на укладення договору, що розміщена на офіційному сайті банку і беззастережно приєднався до умов наданого договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної позичальником заяви\~анкети на приєднання до договору. Відповідно до додатку № 3 до договору та анкети\~заяви позичальника, на приєднання до вказаного договору, банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено овердрафт за тарифним планом «Просто мані» на умовах: сума ліміту овердрафту\~10\~000 грн; строк дії ліміту 12 місяців з 24.12.2020 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 59,88%; процентна ставка в пільговий період кредитування (річних)\~0,000001%. Заявою\~анкетою передбачено, що після закінчення строку дії дозволенного овердрафту, визначено в даній заяві\~анкеті, банк може продовжити дію дозволеного овердрафту на кожні наступні 12 місяців на умовах визначених договором. Оскільки відповідачем не здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування дозволеним овердрафтом, позивачем нараховані проценти у розмірі 59,88% річних (відповідно 4,99% на місяць) на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. В свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Станом на 01.01.2025 заборгованість відповідача за договором становить 26\~588,34 грн, в тому числі: 9\~970,10 грн прострочена заборгованість по кредиту; 16\~618,24 грн прострочена заборгованість по процентам. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629\~ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610\~ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також згідно положень\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що вимагається приписами\~ст.1055 ЦК України. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за кредитними договорами є доведеною та обґрунтованою. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не додано на спростування позовних вимог відповідних доказів, а тому розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Разом з тим заборгованість відповідача по вказаному договору, підтверджений наданими позивачем доказами. Щодо вимоги відповідача застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019\~року по справі № 826/13768/16 визначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Відповідно до Закону України від 30.03.2020\~року № 540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Закону України 15.03.2022\~року №\~2120-IХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до яких Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені п. 12 та п. 19 відповідно. Пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» було постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020 року. Строк дії карантину неодноразово продовжувався. 30.06.2023 року Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023\~№ 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин скасовано. Таким чином, карантин на території України діяв з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року. Отже, встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки та яка мала спливти з 24.12.2021\~року по 24.12.2024 року, була продовжена. 24.02.2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан неодноразово продовжувався та не скасований. Отже, встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки, сплив якої припадав на карантин, що скасований під час дії воєнного стану та продовжена до закінчення дії воєнного стану відповідно до положень п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Тобто, щодо заборгованості, що утворилася за кредитним договором, починаючи з грудня 2021 року, строк позовної давності не може бути пропущеним, оскільки такий перебіг продовжений в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Продовження строку позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу норми Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на період карантину (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 року у справі № 920/724/21). Близька за змістом правова позиція щодо застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 року\~у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 року у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. Отже, застосування строків позовної давності при поданні такої заяви відповідачем не можливе до вказаних кредитних правовідносин сторін в частині стягнення заборгованості, оскільки позивачем не пропущено строку позовної давності. З огляду на зазначене, суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у загальному розмірі 26\~588,34 грн, в тому числі: 9\~970,10 грн прострочена заборгованість по кредиту; 16\~618,24 грн прострочена заборгованість по процентам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 010224 від 01.02.2024 року, укладеного між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко В.П.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Прохоренко В.П.; акт № ВКП/1981 прийому-передачі послуг за Договором № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.12.2024 року; платіжну інструкцію № 35747 від 21.03.2025 року про сплату 6 000 грн за послуги по Договору про надання правової допомоги № 010224 від 01.02.2024 року отримувач Прохоренко В.П. Отже, АТ «КБ «Глобус» у зв`язку із поданням вищезазначеної позовної заяви, понесені витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги адвоката у розмірі 6\~000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні даної позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved