Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення інфляційних втрат та процентів. Позов мотивований тим, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у справі №2-754/11 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , та стягнено з останніх на користь позивача 12 581,40 грн. майнової шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди та 254,31 грн. судових витрат. Отже, загальна сума боргу, яку повинні сплатити відповідачі за вищевказаним судовим рішенням становить 15 835,71 грн. Вказує, що на виконання даного судового рішення було видано 2 виконавчі документи, які на даний момент перебувають на виконанні у приватного виконавця Ярошевського А.Д., однак вказане судове рішення до теперішнього часу залишається не виконаним (ВП 65057909, ідентифікатор доступу: ВА85916ДВ17А та ВП 60941792, ідентифікатор доступу: 46А30А2Б4522). Зауважує, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20 було стягнуто з боржників на користь [PERSON] інфляційні 3% річних за невиконання вищевказаного рішення суду від 21 квітня 2011року у справі №2-754/11. Зокрема стягнено на користь [PERSON] 4 273 гривні - три проценти річних та 26 271 гривню - інфляційних втрат за період з 05 травня 2011 року до 30 квітня 2020 року за невиконання грошового зобов`язання згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у цивільній справі № 2-754/11. На виконання даного судового рішення було видано 2 виконавчі листи від 22.06.2021 року у справі №308/4569/20, які також на даний момент перебувають на виконанні у приватного виконавця Ярошевського А.Д. (ВП 66482632, ідентифікатор доступу: БА68100731ВД та ВП 66482254, ідентифікатор доступу: 9Е222ББ1Б79Г). Позивач зазначає, що 01 травня 2025 року [PERSON] відступила всі свої вимоги до боржників на користь [PERSON] , що підтверджується укладеним договором цесії від 01.05.2025 року та актом передачі вимог до цього договору. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09 червня 2025 року у справі №2-754/11 (провадження 6/308/125/25) замінено стягувача [PERSON] у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №2п-754/11 від 14.06.2011 та виконавчому листі від 17.02.2021, її правонаступником [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06 червня 2025 року у справі 308/4569/20 замінено стягувача [PERSON] за виконавчими листами від 22.06.2021 року у справі №308/4569/20 на правонаступника [PERSON] . Зауважує, що жодне із вищевказаних судових рішень до цих пір залишається боржниками не виконане, що стверджується відповіддю приватного виконавця Ярошевського Д.А. від 18.06.2025 року. Зважаючи, що судове рішення і надалі не виконане, а судовим рішенням від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20, стягнуто інфляційні втрати та 3% річних по 30.04.2020 року, то вона має право вимагати сплати інфляційних втрати та 3% річних з 01.05.2020 року по теперішній час. Розмір 3% річних із суми 15 835,71 грн. за період з 01.05.2020 року по 30.06.2025 року складає 2 456,05 грн. Сума інфляційних за період з 01.05.2020 року по 31.05.2025 року складає 12 519,46 грн. (на даний момент опубліковані дані інфляції лише за травень 2025, тому кінцева дата нарахування взята 31.05.2025 року). Більше того, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20 було стягнуто з боржників на користь [PERSON] грошові кошти в загальні сумі 30 544 грн. Вказане рішення також на сьогоднішній день не виконано, а відтак позивач вважає, що має право вимагати сплати інфляційних втрати та 3% річних з 22.04.2021 року (момент набрання рішенням законної сили) по теперішній час . Оскільки, згідно з відповіддю приватного виконавця Ярошевського Д.А., 04.07.2024 року з боржників було стягнуто та перераховано стягувачу 1 610,20 грн. на виконання судового рішення від 22.03.2021 року у справі №308/4569/20, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснюється окремо за два періоди: перший період із загальної суми 30 544,00 грн. за період з 22.04.2021 по 04.07.2024; другий період із залишкової суми 28 933,80 грн. (30544 - 1610,20) за період з 05.07.2024 по 30.06.2025. Розмір 3% річних за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року, складає 3 798,00 грн. (860,88 грн. + 2 937,24 грн.), а сума інфляційних за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року складає 17 828,16грн. (3 888,98 грн. + 13 939,18 грн.). Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача 12 519,46 грн. інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у справі №2-754/11 за період за період з 01.05.2020 року по 31.05.2025 року та 2 456,05 грн. трьох відсотків річних за період з 01.05.2020 року по 30.06.2025 року, а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача 17 828,16 грн. інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20 за період за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року та 3 798,00 грн. трьох відсотків річних за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася та згідно позовної заяви просить розглянути справу у їх відсутності та задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у справі №2-754/11 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 12 581,40 грн. майнової шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди та 254,31 грн. судових витрат. Також заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20 було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 4 273 гривні три проценти річних та 26 271 гривні інфляційних втрат за період з 05 травня 2011 року до 30 квітня 2020 року за невиконання грошового зобов`язання згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у цивільній справі №2-754/11. На виконання вказаних рішень Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області видано виконавчі листи, які перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського А.Д. Так, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09 червня 2025 року у справі №2-754/11 (провадження 6/308/125/25) замінено стягувача [PERSON] у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №2п-754/11 від 14.06.2011 та виконавчому листі від 17.02.2021, її правонаступником [PERSON] . Також ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06 червня 2025 року у справі 308/4569/20 замінено стягувача [PERSON] за виконавчими листами від 22.06.2021 року у справі №308/4569/20 на правонаступника [PERSON] . Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості у позовній заяві, сума боргу відповідачів за невиконання грошового зобов`язання згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року у справі №2-754/11 становить 12 519,46 грн. інфляційних втрат за період за період з 01.05.2020 року по 31.05.2025 року та 2 456,05 грн. трьох відсотків річних за період з 01.05.2020 року по 30.06.2025 року, а також сума боргу відповідачів за невиконання грошового зобов`язання згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2021 року у справі 308/4569/20 становить 17 828,16 грн. інфляційних втрат за період за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року та 3 798,00 грн. трьох відсотків річних за період з 22.04.2021 року по 30.06.2025 року. Оскільки, відповідачі в судове засідання не з`явилися та не оспорили дані розрахунки, не подали доказів на їх повне або часткове спростування, то вони судом приймаються як достовірні. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] виконали свої зобов`язання в повному розмірі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи (за подання позовної заяви) у розмірі по 605,6 грн. з кожного. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved