Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" Усенко М.І. звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором №5537472 від 24.12.2022 року в розмірі 20450 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.12.2022 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір №5537472. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач не виконав належним чином умов договору. 27.04.2023 між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та ТОВ "Мілоан" укладено договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, за умовами якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги за договором №5537472 від 24.12.2022. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023 сума заборгованості відповідача становить 20450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 14500,00 грн; заборгованість за комісією - 950 грн. Посилаючись на те, що за умовами вказаного договору відступлення прав вимоги позивач прийняв належні ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до [PERSON] за договором №5537472 від 24.12.2022, а також те, що відповідачем заборгованість за договором непогашена, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.92). Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який було повернуто на адресу суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.02.2024 [PERSON] та ТОВ "Мілоан" уклали договір про споживчий кредит №5537471, за умовами якого кредитодавець надає клієнту грошові кошти у розмірі 5 000 грн, строком на 100 днів з 24.12.2022 по 03.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 03.01.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 03.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.04.2023 (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1950,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6950,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15450,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20450,00 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен користування кредитом протягом поточного періоду. Комісія за надання кредиту: 950.00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с.31-41). Вказаний договір про споживчий кредит також складається з Графіку платежів, Паспорта споживчого кредиту, анкети-заяви на кредит (а.с.29 -30, 42-44 ). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ "Мілоан": [PERSON] , з яким украдено договір 5537472 від 24.12.2022 ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) 24.12.2022 12:15:55 "R14668" нномер телефону: [NUMBER] (а.с.45). Платіжним дорученням №89812994 від 24.12.2022 підтверджується зарахування 5000 грн за договором №5537472 на рахунок [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 46). Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 24.12.2022 по 03.04.2023, [PERSON] заборгованість по кредиту не погашалась (а.с. 47-49). 27.04.2023 ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-капітал" уклали договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, згідно умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги за Портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с. 50-58). Додатковою угодою №1 від до договору відступлення вимоги №95-МЛ від 27.01.2023 сторони погодили внести зміни в Додаток №1 до договору - форму реєстру боржників, виклавши його в новій редакції (а.с. 59 - 60). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023 сума заборгованості [PERSON] становить 20450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 14500,00 грн; заборгованість за комісією - 950 грн. (а.с.61). Згідно інформації АТ "Універсал Банк" від 22.10.2025 №БТ/8822, наданої на виконання ухвали суду від 24.09.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] банком емітувалась платіжна картка № [NUMBER] . 24.12.2022 на дану карту та відповідний банківський рахунок було вдале зарахування коштів в сумі 5000 грн. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. З матеріалів справи вбачається 24.12.2022 [PERSON] та ТОВ "Мілоан" уклали договір про споживчий кредит №5537472, шляхом підписання договору відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який за своєю правовою природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зі змісту договору про споживчий кредит від 24.12.2022 слідує, що позичальник підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором та підтвердив, що ознайомився з його умовами, згідно яких Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Матеріалами справи підтверджено, що кредитодавець виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору, шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний у договорі, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення коштів за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 20450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 14500,00 грн; заборгованість за комісією - 950 грн. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] , на підставі договору відступлення права вимоги № 95-МЛ/Т від 27.04.2023 за договором №5537472 від 24.12.2022, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за договором. Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи наведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №5537472 від 24.12.2022 у розмірі 20450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн; заборгованість за процентами - 14500,00 грн; заборгованість за комісією - 950 грн. Також, представник позивача при зверненні до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Акт №938 наданих послуг від 05.09.2025 року, згідно якого розмір послуг за надання правничої допомоги становить 8 000 грн, детальний опис наданих послуг від 05.09.2025 ( а.с. 69-73). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це зокрема вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Враховуючи вищевикладене, відсутність обґрунтованого клопотання відповідача щодо безпідставності вимог, заява в частині стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає задоволенню. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved