Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] , 11.09.1999 року було зареєстровано шлюб, про що, відділом реєстрації актів громадського стану м. Слов`янськ Донецької області, зроблено відповідний запис № 460 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 11.09.1999 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей на мають. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, шлюб фактично припинив існування і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 11.09.1999 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янськ Донецької області, актовий запис № 460, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки на протягом тривалого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 1233 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved