Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 128100,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.09.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1625964 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 29 квітня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-09/25, за умовами якого первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 128100 грн з яких: 35000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 75600,00 грн - заборгованість по відсотках, 17500,00 грн - пеня. У зв`язку з наведеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Ніжинського\~міськрайонного суду\~Чернігівської області\~від 09\~жовтня 2025\~року відкрито\~провадження в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~сторін,\~справу призначено\~для розгляду\~по суті\~на 10\~годину 40\~хвилин 20\~листопада 2025\~року. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє на 10 годину 10 хвилин 17 грудня 2025 року. Відповідачка подала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначила, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимоги у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Крім того, відсутні докази сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору. До матеріалів справи долучено лише витяг з реєстру боржників, на якому відсутні підписи сторін договору факторингу. Вважає, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний матеріалах справи договір про споживчий кредит було створено у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наголошує, що договір про споживчий кредит у редакції, яку долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви не укладала, відповідно не погоджувала кредитну ставку та інші кабальні умови кредитування. Просила відмовити у стягненні неустойки в сумі 17500,00 грн, адже нарахування і стягнення з неї неустойки за договором є безпідставним і протиправним. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві заявив клопотання, в якому просив суд провести розгляд даної справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 25 вересня 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1791962 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Сума кредиту 35000,00 грн, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором P299 (а.с.7-11). Згідно з довідки від 08.05.2025 ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про перерахування коштів на платіжну картку клієнта № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн\~25.09.2024 (а.с. 28). 29 квітня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-09/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 29-35). Згідно з платіжної інструкції №10049 від 30.04.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Селфі Кредит» оплату фінансування згідно Договору №01.02-09/25 від 29.04.2025 (а.с. 40). Згідно із розрахунком заборгованості за договором №1791962 від 25.09.2024, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 29.04.2025 становить 128100,00 грн, з яких: 35000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 75600,00 грн сума заборгованості за відсотками, 17500,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Даний розрахунок заборгованості був здійснений ТОВ «Селфі Кредит» (а.с. 25-27). Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, в передбачені кредитним договором, кредит не погашений. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів. За положеннями\~ ст.\~625\~ЦК України \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн в дохід держави (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved