Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства. Позов обґрунтовано тим, що 03 грудня 2016 року між позивачем та відповідачкою по справі був укладений шлюб, який був зареєстрований у Березанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 117 від 03 грудня 2016 року. Під час спільного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, ще до укладення шлюбу вони з відповідачкою проживали в цивільному шлюбі, але протягом всього часу спільне сімейне життя між ними не складалося. [PERSON] неодноразово на тривалі місяці полишав спільне проживання в цивільному шлюбі і кожен з них жив своїм життям. Останній раз з відповідачкою припинив спільне проживання десь з вересня місяця 2016 року. До того часу, як вказує позивач, він не знав про вагітність відповідачки. Тільки після того, як остання повідомила позивачу про те, що то його дитина, вони уклали шлюб та з`їхалися знову. При реєстрації народження дитини відповідачка вказала батьком позивача, про що було внесено відомості до актового запису про народження №39, складеного 28 березня 2017 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області. За відомостями Березанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану при державній реєстрації народження дитини заявником була мати [PERSON] і реєстрація проводилася за її усною заявою та на підставі пред`явлених нею документів. Позивач підкреслює, що згоди на запис його батьком він не надавав. [PERSON] зазначає, що в нього є дуже великий сумнів в тому, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , є його донькою. Також вказує, що відділом реєстрації не було враховано те, що він не надавав згоду і те, що за його глибоким переконанням він не є батьком [PERSON] , оскільки не мав стосунків з її матір`ю, не проживав з нею та й взагалі має проблеми зі здоров`ям, через що не може мати дітей. Позивач в позові зазначив, що звертався (в усній формі) до Березанського міського сектору державної реєстрації актів цивільного стану, де йому було роз`яснено, що його питання можна вирішити тільки в судовому порядку. Відтак, враховуючи вищезазначене позивач просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №117 від 03.12.2016 про народження [PERSON] , зробленого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області. Зобов`язати Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] , видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] . Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06.01.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 28.01.2025 ухвалою Березанського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 29.04.2025 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судово-генетичної експертизи та призначено у вказаній вище цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Джонса Ґарета, 5, м. Київ). Цією ж ухвалою зупинено провадження у справі до проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 11.06.2025 на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання судового експерта Київського науково-дослiдного експертно-кримiналiстичного центру МВС України О. Лазаренко за вих. № СЕ-19/111-25/32737-БД, у якому вона зазначила, що під час попереднього вивчення матеріалів встановлено, що в ухвалі про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від особи, яка залучила судового експерта, відсутній дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів експертизи. На підставі ст. 72 ЦПК України та статті 13 Закону України "Про судову експертизу" судовий експерт порушила клопотання про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єктів експертизи (біологічних зразків) або зміну їх властивостей. 16.06.2025 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу про поновлення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.07.2025 задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ольги Лазаренко про надання експерту дозволу на повне або часткове знищення об`єктів експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства. Цією ж ухвалою зупинено провадження у справі до проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 11.09.2025 Березанським міським судом Київської області винесено ухвалу про поновлення провадження у вказаній вище цивільній справі. 14.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] про зміну предмету позову, зареєстроване за вих. №4462 від 15.10.2025. В даному клопотанні представник позивача зазначає, що згідно з вимогами ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У зв`язку з тим, що при зверненні з позовом до суду представником позивача [PERSON] було допущено помилку в прохальній частині позову, а саме: замість актового запису про народження дитини вказано номер актового запису про шлюб, виникла потреба змінити предмет позову. Отже, в даному клопотанні представник позивача просила суд: виключити відомості про [PERSON] , як про батька дитини з актового запису №39 від 28 березня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області 28.03.2017 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати: а саме - судовий збір та витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 06.11.2025 до канцелярії суду надійшла заява про визнання позову від відповідачки [PERSON] , зареєстрована за вх. № 4818. У вказаній заяві [PERSON] зазначила, що визнає позовні вимоги щодо оспорювання [PERSON] свого батьківства, наслідки визнання зрозумілі. У зв`язку з визнанням позову, просить судові витрати з неї не стягувати, зважаючи на вкрай скрутне матеріальне становище та народження немовляти. Позивач, представник позивача в судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги. Також просили суд усі витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи залишити за позивачем. Відповідач, представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явилися. Разом з тим, відповідач у своїй заяві про визнання позову, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. Третя особа: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), належним чином повідомлений, до суду не направив свого представника. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство (ч. 1, 2 ст. 5 СК України). Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення\~судового рішення\~у зв`язку\~з відмовою\~позивача від\~позову або\~визнанням позову\~відповідачем суд\~роз`яснює сторонам\~наслідки відповідних\~процесуальних дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2 ст. 206 ЦПК України). Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». Відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги, зокрема відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2017, виданого Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 28.03.2017 було складено відповідний актовий запис за № 39. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 8). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050901326 від 29.04.2025, [PERSON] народилася [INFO] , про що 28.03.2017 було зроблено актовий запис за № 39. Відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , відомості про матір: [PERSON] , [INFO] . Підстава запису відомостей про батька: Актовий запис про шлюб №117 від 03.12.2016 року, складений Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. (а.с. 133-134). Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/32737-БД від 28.08.2025: 1. [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , виключається; 2. Біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 106-116). У Постанові від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18 Верховний Суд зауважив, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Судом встановлено, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таке визнання позову не порушує права дитини, оскільки за своїми наслідками є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини батьком. Тобто, у даній справі має місце не лише визнання позову, але й наявні законні підстави для задоволення позову. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 6) . Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Однак, в зв`язку з тим, що в судовому засіданні позивач просив суд залишити за ним всі витрати, пов`язані з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. На підставі статей 5, 121, 122, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved