Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст заяви Через підсистему «Електронний суд» представник [PERSON] - адвокат Григоришин А.І. - звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] попри розбіжність у написанні прізвища. В обґрунтування вказаної заяви представник [PERSON] - адвокат Григоришин А.І. - зазначив, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , однак в документах, що підтверджують їхні родинні зв`язки допущені помилки, а саме: розбіжність в одній букві прізвища матері та батька - [PERSON] , син - [PERSON] . Адвокат зазначає, що у свідоцтві про народження [PERSON] , яке видано 23 січня 1980 року, запис № 168 вказано, що він народився [INFO] в м. Тернопіль, також вказано, що матір`ю є [PERSON] , батьком є [PERSON] . У заяві зауважено, що в пенсійному посвідченні («удостоврение» № [NUMBER] ), нотаріально посвідченій заяві про згоду на дарування належного на праві спільної сумісної власності заявника - [PERSON] , виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 09598 заявника - [PERSON] , виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 09331 заявника - [PERSON] - прізвище [PERSON] зазначене як « [PERSON] ». У подальшому під час оформлення українського паспорта та інших документів матері та батька [PERSON] їхні прізвища були вказані як [PERSON] , однак, при видачі паспорта та інших документів [PERSON] , його прізвище вказували як у свідоцтві про народження, а саме « [PERSON] ». Ця незначна розбіжність у транслітерації прізвища (букви «і» та «и»), ймовірно, виникла через технічну помилку при оформленні документів в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з цим [PERSON] не може реалізувати або підтвердити низку юридично значущих правових дій, таких як: підтвердження родинного зв`язку для соціальних, житлових чи правових процедур; подання документів до державних органів; оформлення спадкових прав (у випадку майбутньої необхідності). Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Подання заяви обґрунтоване тим, що іншого окрім як позасудового способу встановити факт родинних відносин немає, а цей факт має юридичне значення (залежність правових наслідків: спадщина, соціальні, житлові, пенсійні права тощо). 2. Стислий зміст заперечень/пояснень на заяву Від заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких просили встановити факт, який просить заявниця, повністю визнають вимоги заяви, яку вважають законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню (а.с. 37, 38, 65 - 68). 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження (а.с. 53). Заявниця та її представник - адвокат Григоришин А.І. - в судове засідання не з`явилися хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялися належним чином, проте від представника заявниці надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримали у повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялися належним чином, однак у своїх заявах просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народилася [PERSON] у селі Йосипівка, Зборівського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 6, місце реєстрації с. Йосипівка, Зборівський район, Тернопільська область; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] видано паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган, що видав 6132 та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 11). Згідно з даними витягу з реєстру територіальної громади № 2023/001173786 від 08 лютого 2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] , 1950 року народження видано «удостоверение» № [NUMBER] від 10 жовтня 1989 року, у зв`язку з інвалідністю, загальне захворювання (а.с. 14, 15). Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серія ТЕР № 080141 від 27 жовтня 2004 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності довічно (а.с. 15, 16). У матеріалах справи наявні виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 09598 від 22 вересня 2023 року та № 09331 від 14 вересня 2023 року видані на ім`я [PERSON] (а.с. 18, 19). Згідно заяви [PERSON] від 16 вересня 2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., остання надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на дарування належного їм на праві спільної сумісної власності, сумісно набутого під час шлюбу за спільні кошти гаража № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі «Автолюбитель-2» в місті Тернополі, їхньому онуку [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до висновку № 816/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи від 18 липня 2025 року (а.с. 17). [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (видане повторно), серія [NUMBER] , актовий запис № 17, місце реєстрації виконавчий комітет Гніздичненської сільської ради Збаразького району; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 27). [PERSON] видано паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 15 лютого 1996 року та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 24 - 26). Також, [PERSON] видано пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] від 18 березня 2009 року (а.с. 28). [PERSON] отримав диплом серії [NUMBER] від 12 листопада 1977 року, реєстраційний №974 (а.с. 29). 04 лютого 2006 року [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., зареєстровано в реєстрі за № 993 (а.с. 30), що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 3420003 від 04 лютого 2006 року (а.с. 31). 10 вересня 1978 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13, місце реєстрації: виконавчий комітет Годівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00047744206 від 31 жовтня 2024 року (а.с. 22, 23). 20 серпня 1997 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , актовий запис № 508 (а.с. 21). [INFO] народився [PERSON] у місті Тернопіль, про що свідчить свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 168, місце реєстрації м. Тернопіль, міський відділ ЗАГС; батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] видано паспорт серії [NUMBER] , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 15 лютого 1996 року (а.с. 7, 8) та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 05 серпня 2025 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). Згідно довідки ДП «Благоустрій 1» № 205 від 06 серпня 2025 року, виданої [PERSON] про те, що він проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані [PERSON] - мати, [PERSON] - батько (а.с. 32). Актом обстеження житлових умов заявника № 19 від 06 серпня 2025 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] без реєстрації, [PERSON] , [PERSON] за цією адресою не проживає (а.с. 34, 35). Відповідно до заяви [PERSON] від 31 липня 2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б., зареєстровано в реєстрі за № 8306, адресованої керівнику [INFO] ( [PERSON] ) вона підтвердила, що із числа військовозобов`язаних членів її сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) обрала [PERSON] , який є її сином (а.с. 36). 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа №560/17953/21). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відтак суд констатує, що встановлення факту, за встановленням якого звернулася заявниця, відповідно до статті 315 ЦПК України, ураховуючи його юридичне значення для неї та неможливість його встановлення у позасудовий спосіб, може бути вирішене у порядку окремого провадження. Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що для заявниці встановлення факту родинних відносин між нею та її сином має юридичне значення, адже безпосередньо впливає на здатність реалізувати свої права, а необхідність встановлення факту родинних відносин між заявницею та [PERSON] виникла через наявність неточностей у заповненні документів зумовлених тривалим існуванням практики двомовного (україно-російського) офіційного обороту у період до проголошення Україною незалежності. Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог, зазначених у поданій до суду заяві. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви Враховуючи вищенаведене, суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а також те, що встановлення вказаного факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне [PERSON] для реалізації її соціальних, житлових, пенсійних прав тощо. За таких обставинах суд дійшов висновку, що вимоги заяви знайшли своє підтвердження. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України судові витрати, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Тож судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції слід покласти на заявницю в межах нею понесених.

Outcome: approved