Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10.10.2024-100000007, відповідно до умов якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 9000 грн. строком на 98 дня, з обов`язком повернути вказані кошти разом з нарахованими відсотками, розмір яких було узгоджено сторонами. Вказаний договір був неодноразово переоформлений шляхом укладення кредитного договору (Оферти) шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною вищевказаного договору. Позивач виконав свою частину договору і надав відповідачу грошові кошти. Проте відповідач умови договору не виконує, кошти не повертає, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 22230 грн., тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 04.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій заяві просив розгляд справи провести в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, до суду повернувся конверт з відміткою на довідці Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини його неявки суду невідомі. Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як дана справа відноситься до малозначних, оскільки позовні вимоги позивача з зазначенням ціни позову складають 22230 грн., тобто ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ніхто із учасників по справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» було розміщено пропозицію про укладення кредитного договору (оферта). Відповідно до заявки на укладення кредитного договору №№10.10.2024-100000007 від 10.10.2024, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), з якою позичальник [PERSON] ознайомився 10.10.2024. Відповідач [PERSON] , 10.10.2024 прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору згідно з умовами, які містяться у вказаній заявці та оферті. У заявці на укладення кредитного договору №10.10.2024-100000007 від 10.10.2024 вказано, що кредит надається позичальнику в сумі 9000 грн.; строк кредитування 98 календарних днів з дати його дання; проценти становить 1 % за один день (фіксована незмінювана процентна ставка) (а.с.15-24). Договір підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Е413, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Перерахування ТОВ «Споживчий центр» на картковий рахунок [PERSON] грошових коштів в сумі 9000 грн. згідно з договором №10.10.2024-100000007 від 10.10.2024 підтверджується копією квитанції про перерахування грошових коштів (а.с.25). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором [PERSON] складає 22230 грн., з яких 9000 грн. сума кредиту за договором, 6930 грн. сума процентів за користування кредитом, 450 грн. - комісія, 4500 грн.- неустойка, 1350 грн. - дод.комісія, які нараховані в межах строку дії кредитного договору, а саме за період з 10.10.2024 по 15.01.2025 (а.с.11). Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України.) У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно укладеного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п.1.1 договору). Дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом (проценти) та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, тип кредиту фінансовий кредит (п.1.3 договору). Відповідно до п.4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту- до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В свою чергу, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Розглядаючи спір, суд бере до уваги вищезазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи в сукупності з наданими доказами і вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають до задоволення, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, відтак з [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість у заявленому розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved