Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» у особі представника Романенка Михайла Едуардовича, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №134462 від 18.04.2018 у розмірі 19912,58 грн., яка складається з: суми заборгованості 15215,00 грн., суми інфляційних втрат - 3326,98 грн., суми 3% річних - 1370,60 грн. А також суму сплаченого судового збору 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 18.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №134462. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії №134462, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. 15.08.2018 укладено додаткову угоду №4 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №5 від 15.08.2018 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №134462 від 18.04.2018 перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс»). Відповідно, ТОВ «Авентус Україна» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Довіра та Гарантія», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів №1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів №1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Ухвалою судді від 16.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по цивільній справі, призначено перше судове засідання на 15.10.2025. Судове засідання, заплановане на 15.10.2025 року, відкладено на 13.11.2025 року у зв`язку із зайнятістю судді. Судове засідання, заплановане на 13.11.2025 року, відкладено на 11.12.2025 року у зв`язку відсутністю електропостачання. Сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України засобами поштового зв`язку та Електронного суду. Відповідачка не надала до суду відзиву на позовну заяву, відсутні дані про вручення документів поштовим зв`язком, оскільки конверти повернуті до суду з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Суддя зазначає, що неотримання повідомлення суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи. У разі якщо повідомлення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою відповідно до п.5 ст.272 ЦПК України, і повернуто у зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Від відповідача заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, також він не надав і відзиву. Суддя у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суддя, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суддею встановлено, що 18.04.2018, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та гр. [PERSON] (позичальник, відповідач) укладено договір про надання фінансового кредиту №134462. На сайті ТОВ «Авентус Україна» була зазначена процедура верифікації особистості та підтвердження заявки. Для цього необхідно підписати договір за допомогою одноразового паролю, який надходить позичальнику в СМС-повідомленні. При укладенні договору №134462 від 18.04.2018 на фінансовий номер телефону відповідача був відправлений одноразовий ідентифікатор (зазначений у довідці про ідентифікацію), який був використаний для прийняття та підтвердження умов вищезазначеного договору Шляхом введення коду підтвердження позичальник підписав та прийняв пропозицію, та підтвердив укладення договору. З метою укладення договору про надання фінансового кредиту №134462 від 18.04.2018 та отримання коштів, відповідач надав ТОВ «Авентус Україна» свої особисті дані, а саме: номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання. В свою чергу ТОВ «Авентус Україна» була надана довідка про ідентифікацію позичальника, де зазначаються його особисті дані, його фінансовий номер телефону, а також одноразовий ідентифікатор який був відправлений на фінансовий номер телефону із зазначенням дати банківського переказу. За умовами кредитного договору: 1.1 Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 1.2 Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1.2.1. 0,90% (нуль кома дев?ять процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328,50% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту. 1.3. Сукупна вартість кредиту складає 118,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 4130,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 18,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 630,00 грн. (у грошовому виразі). 1.4. Строк дії договору 20 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 20 днів. 1.5 Кредит надається шляхом: 1.5.1. перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта; 1.5.2. здійснення грошового переказу на ім`я Клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи. 1.6. Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00 гривень (чотириста грн. 00 копійок), строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладання додаткового договору не потребується). 1.7. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання фінансових кредитів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті www.creditplus.com.ua. Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Відповідно до індивідуальної частини договору №134462 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.). ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту №134462 від 18.04.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.), а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії. Згідно довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (ЄДРПОУ 39626179, 08205, Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Поезії, буд. 2, оф. 10, [NUMBER] в АТ «Укрсиббанк») за вих. № 5741-ВП від 30.07.2025 року проведено зарахування коштів 18.04.2018 року на суму 3500,00 (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 110043, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-276955. 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів №1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів №1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги №1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15215,00 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятнадцять грн. 00 коп.), а саме: сума основного боргу - 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.); сума боргу за процентами - 1260,00 грн. (одна тисяча двісті шістдесят грн. 00 коп.); сума боргу за пенею та штрафами - 10455,00 грн. (десять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять грн. 00 коп.). Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту позичальник погоджується, що кредитор має право передати персональні дані клієнта третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту. Відповідно до п.2.2 договір факторингу №1 від 12.04.2018 року - окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги - кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 15.08.2018 року укладено додаткову угоду №4 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №5 від 15.08.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №134462 від 18.04.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розрахунок інфляційних витрат та 3% річних (через калькулятор сайту https://ips.ligazakon.net/calculator/ff). Сума боргу Основна сума заборгованості за договором: сума боргу з 23/02/2019 до 23/02/2022 15215,00 грн. Всього: 15215,00 грн. Інфляційні витрати: останній період (23/02/2019 - 23/02/2022) Індекс інфляції: березень 2019 100,90, квітень 2019 101,00, травень 2019 100,70, червень 2019 99,50, липень 2019 99,40, серпень 2019 99,70, вересень 2019 100,70, жовтень 2019 100,70, листопад 2019 100,10, грудень 2019 99,80, січень 2020 100,20, лютий 2020 99,70, березень 2020 100,80, квітень 2020 100,80, травень 2020 100,30, червень 2020 100,20, липень 2020 99,40, серпень 2020 99,80, вересень 2020 100,50, жовтень 2020 101,00, листопад 2020 101,30, грудень 2020 100,90, січень 2021 101,30, лютий 2021 101,00, березень 2021 101,70, квітень 2021 100,70, травень 2021 101,30, червень 2021 100,20, липень 2021 100,10, серпень 2021 99,80, вересень 2021 101,20, жовтень 2021 100,90, листопад 2021 100,80, грудень 2021 100,60, січень 2022 101,30, лютий 2022 101,60. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 :100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 :100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 :100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 :100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 :100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 :100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) =1.21866444 Інфляційне збільшення: 15215,00 x 1.21866444 - 15215,00 = 3326,98 грн. 3% річних . Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д:365, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: з 23/02/2019 до 31/12/2019 15215,00 x 3% x 312:365=390,17грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 15215,00 x 3% x 366:366=456,45 грн. з 01/01/2021 до 23/02/2022 15215,00 x 3% x 419:365=523,98 грн. Всього штрафних санкцій: 1370,60 грн. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 1097 днів. 15215,00 (сума боргу) + 3326,98 (інфляційне збільшення) + 1370,60 (штрафні санкції) = 19912,58 грн. Отже, заборгованість відповідача за кредитним договором №134462 від 18.04.2018 року - 15215,00 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних - 1370,60 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3326,98 грн. Разом заборгованість становить - 19912,58 грн. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. За правилами ст. 526, ст. 527, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Положеннями ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Він Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №134462 від 18.04.2018. Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Виходячи з того, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «Він Фінанс» суми заборгованості за кредитом та суми заборгованості по відсотках, збитки інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з платіжною інструкцією №134462 від 15.08.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.). Також, згідно з договором про надання правничої допомоги та актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом №33 від 22.03.2024 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч грн. 00 коп.). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.). Також, згідно з договором про надання правничої допомоги та актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом №33 від 22.03.2024 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved