Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] право приватної власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначеного головуючого суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 20.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи призначено на 11.12.2025. У судове засідання позивач не з`явився, проте в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 04.12.2025 направив до суду клопотання про розгляд справи без його представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечувалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України, з врахуванням положень ст. 76-88 ЦПК України. Із наданих доказів, встановлено такі факти та обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] (мовою оригіналу) та [PERSON] (мовою оригіналу) батьки [PERSON] (мовою оригіналу), що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] батьки [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Біланом Є.Г. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. ФОП [PERSON] на вищевказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер [NUMBER] ). Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 16.06.2025 № 1142 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не реєструвалося. Як вбачається з довідки, виданої старостою Іванківської селищної ради житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обліковується за [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі № 5. Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася. Таким чином, приналежність житлового будинку по [ADDRESS] підтверджується записом у погосподарській книзі № 5 (номер об`єкта погосподарського обліку 01-0448-3). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позивач звертався до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому останній звернувся до суду з метою захисту своїх прав. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 175, 00 грн., однак останній просив не стягувати з відповідача на його користь сплачений судовий збір, у разі задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved