Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить: стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09322277, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) заборгованість за договором про споживчий кредит № 349380818402 від 22.07.2024 року в розмірі 170 941,75 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2024 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», (далі - Позивач та/або AT «Ощадбанк» та/або Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач та/або Позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 349380818402. Відповідно до н. п. 2.1 - 2.4.3, 3.3.3 Договору Банк зобов?язався надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов?язувався належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надавався в розмірі 150 000,00 грн на 60 місяців з терміном остаточного повернення. Кредиту не пізніше 22.07.2029 на споживчі цілі. За користування Кредитом Позичальник зобов?язувався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Проте, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у останнього виникла заборгованість, що станом на 25.08.2025 складає 170 941,75 грн, в тому числі: борг за Кредитом в сумі 131 835,83 грн; проценти за користування Кредитом в сумі 30 133,93 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 6 512,03 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів 2 459,96 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 07.10.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09322277) (далі - Банк, Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений договір про споживчий кредит № 349380818402 від 22.07.2024 (далі - Договір). Відповідно до н. п. 2.1 - 2.4.3, 3.3.3 Договору Банк зобов?язався надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов?язувався належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надавався в розмірі 150 000,00 грн на 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 22.07.2029 на споживчі цілі. За користування Кредитом Позичальник зобов?язувався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Позичальник зобов?язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2500,00 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за Кредитом та процентів відповідно до послідовності, визначеної Договором. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування Кредитом. Пунктами 4.3.1 - 4.3.4 Договору визначено, що Позичальник зобов`язався: належним чином виконувати всі умови за Договором та взяті на себе Договором зобов`язання; у строки, обумовлені Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов?язання за Договором; у випадку порушення умов Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції) як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов?язаннях, що випливають з Договору. Відповідно до п. п. п. 3.10, 3.11, 4.2.2 Договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Поручителем взятих на себе обов?язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, вимагати повернення всієї суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій, зокрема, затримання сплати частини Основної суми боргу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених Договором Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Підставою для визначення суми і підстав повернення Кредиту або будь-якої його неповерненої частини Кредиту (включаючи суму нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у Банку для обліку заборгованості Позичальника за цим Договором по основній сумі боргу за Кредитом, нарахованих процентах та інших платежів. Позичальник більше двох місяців поспіль неналежним чином виконував зобов?язання за Договором, у зв?язку з чим утворилась прострочена заборгованість зі сплати основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів за користування Кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості виконаним, у відповідності до п. 3.11 Договору, на підставі виписок по банківським рахункам Позичальника, яка станом на 25.08.2025 року складає 170 941,75 грн, в тому числі: - борг за Кредитом в сумі 131 835,83 грн; - проценти за користування Кредитом в сумі 30 133,93 грн; - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 6 512,03 грн; - пеня за несвоєчасне погашення процентів -2 459,96 грн. Згідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на приписи п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Приписами ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 170 941,75 грн Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн..

Outcome: approved