Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До суду звернувся представник Акціонерного товариства «Таскомбанк»\~з позовом до [PERSON] , просив стягнути з відповідача заборгованість за Заявою-договором в розмірі 108776,9 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 53450,00 грн, заборгованості по відсоткам в - 6,15 грн та заборгованості по комісії 55320,75 грн. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14.06.2024 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 4106372-901, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 53450,00 грн, шляхом перерахування на поточний рахунок Відповідача № [NUMBER] строком на 24 місяці, розмір процентної ставки за користування кредитом 0,01 %річних, комісія за надання кредиту 6,9 %, комісія за обслуговування кредиту 6,9 % щомісячно. Посилався на те, що АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Умови кредитного договору позичальником не виконанувалися, таким чином було порушено умови Заяви-договору № 4106372-901 від 14.06.2024. Позивач зазначає,\~що відповідач\~станом на\~18.08.2025\~має заборгованість\~у загальному\~розмірі 108776,90\~грн. Вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просив суд стягнути з відповідача. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 93). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності (а.с.4 на звороті). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Ухвалою суду від 11.12.2025 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 14.06.2024 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 4106372-901 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитування, зазначених в заяві-договорі про надання споживчого кредиту, загальна сума кредиту становить 53 450,00 грн, комісія за надання кредиту 6,9 % від суми кредиту та складає 3450,00 грн, сума кредиту без комісії за надання кредиту 50 000,00 грн, строк кредитування - 24 місяці , проценти за користування кредитом 0,01 % річних, процентна ставка фіксована та застосовується на весь строк Кредиту, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) 3688,05 грн, яка має сплачуватися позичальником щомісячно протягом строку Кредиту (а.с. 10-11, 108-111). Своїм підписом позичальник погодив, що сума кредиту становить 53450,00 грн, а строк, на який його надано, визначено як 24 місяці. Відповідно до п. 1.11 заяви-договору, Банк на умовах цієї Заяви договору зобов`язується надати споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. Кредит надається на власні потреби Позичальника в сумі 53450,00, шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника [NUMBER] , відкритий в АТ «Таскомбанк». Протягом строку дії Заяви-договору розміри процентів та комісій залишаються незмінними. Згідно з п. 1.12 та 1.13 заяви-договору, сторони домовилися, що сума комісії за надання Кредиту сплачується Позичальником до Банку за рахунок суми кредитних коштів визначених Заявою-договором. Позичальник доручає Банку утримання з суми Кредиту суму комісії за надання Кредиту шляхом проведення дебетового переказу коштів з його Поточного рахунку [NUMBER] на сплату суми комісії відповідно до п. 1.2.3 цієї Заяви-договору за платіжною інструкцією оформленою Банком. Водночас, в паспорті споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка Максимум» також визначено, що розмір кредиту складає - 53450,00 грн, процентна ставка фіксована 0,01 % річних, комісія за надання кредиту ( від суми) 6,9%, комісія за обслуговування кредитної заборгованості ( від початкової суми кредиту) 6,9 %. Відповідач своїм підписом підтвердив отримання та ознайомлення ним з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданні виходячи із обраних ним умов кредитування. На підтвердження\~розміру заборгованості\~відповідача [PERSON] \~за Заявою\~-\~договором №\~4106372-901\~від 14\~червня 2024\~року позивачем\~надано:\~розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 18.08.2025 заборгованість позичальника становить 108776,90 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 53450,00 грн; заборгованість по відсотках 6,15 грн, заборгованість по комісії 55320,75 грн (а.с. 84, 148). Нарахування комісії та відсотків підтверджується виписками по особових рахунках кредитного договору № 4106372-901 за період з 14.06.2024 по 18.08.2025 (а.с. 17-42, 45-79, 114-139). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Так, відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості. При цьому свої зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконав, не сплачував своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість. \~ \~ \~ \~Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем отриманої за вказаним договором суми позики та відсотків у строки, передбачені договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується комісії за обслуговування кредиту, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1.4\~\~Заяви-договору\~про надання споживчого кредиту \~№ 4106372-901 від 14.06.2024, та п. 2 розділу 4 паспорта споживчого кредиту, позичальнику було встановлено плату за обслуговування кредиту, яка нараховується Банком щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду та складає 3688,05 грн. Комісія розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 6,9 % щомісячно від наданої Банком суми кредиту (база розрахунку комісії). Умови укладеного договору не містять чітких положень про складові комісії за обслуговування кредиту та кредитної заборгованості. Водночас, суть, призначення та правова природа такої комісії свідчать про те, що це сплата банку щомісячних платежів за ведення рахунку, надання інформації про стан кредитної заборгованості. При цьому умовами кредитного договору не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості та ведення рахунку. Водночас, відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», надання інформації щодо кредиту відповідача має бути безоплатим. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь - якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично надання кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюються при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позивальнику. Враховуючи наведене, АТ Таскомбанк» не мало права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Відповідно до частину 2\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини 2\~статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (\~стаття 5 ЦПК України). Зі змісту вказаної норми убачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі, та забезпечує повноту досліджень обставин справи. Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною , викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01 квітня 2020 р. у справі №583/3343/19 ( провадження №61-22778св 19). Враховуючи наведені правові висновки, позовна вимога АТ «Таскомбанк» про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати платежів за обслуговування кредиту, є необґрунтованою і в цій частині позов задоволенню не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Заявою-договором № 4106372-901 від 14.06.2024 по тілу кредиту та відсотках у розмірі 53456,16 грн (53450,00 + 6,15 = 53456,16). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого АТ «Таскомбанк» судового збору в розмірі 1189,40 грн. На підставі положень ст. 141 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial