Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» пред`явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №12313 від 01 січня 2019 року заборгованість за спожиту електричну енергію за період з січня 2022 року по лютий 2022 року у розмірі 60512,93 гривень, а також понесені судові витрати у розмірі 3028,00 гривень. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником універсальної послуги електричної енергії на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268. [PERSON] приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №12313 від 01 січня 2019 року, що приєднані до електричних мереж оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 травня 2024 року [PERSON] є власником нежитлової будівлі м`ясопереробного комплексу за адресою: [ADDRESS] . За період з січня 2022 року по лютий 2022 року за відповідачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 60512,93 гривень. Наразі відповідач свої зобов`язання щодо оплати електричної енергії за Договором не виконав. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2025 року позовну заяву приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 08 серпня 2025 року представник позивача усунув недоліки позову, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2025 року. \~ \~ \~ \~Представник позивача Власенко К.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №377866241 від 09 травня 2024 року [PERSON] є власником нежитлової будівлі м`ясоперероблючого комплексу: головний корпус з компресорною, миєчна автомолцистерн, склад, насосна з допоміжними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , 25 червня 2012 року проведено державну реєстрацію прав на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, реєстровий №1286. 01 січня 2019 року [PERSON] підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за нерухомим об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Початок постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року. 01\~січня 2019\~року ПрАТ\~«Харківенергозбут» та\~ [PERSON] \~уклали договір\~про постачання\~електричної енергії\~постачальником універсальних\~послуг №12313\~від 01\~січня 2019\~року,\~відповідно до\~умов якого\~цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно п.2.1 договору, постачальник (позивач у справі) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов договору. Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п.3.4). Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п.5.1). Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2). Порядок і умови розрахунків між сторонами встановлені пунктами 5.4.-5.13 договору, згідно яких, крім іншого, в разі несвоєчасної оплати за цим договором, постачальник має право вимагати від споживача сплату пені та відшкодування завданих збитків Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії на умовах укладеного договору (п.6.2). За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.9.1). Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне виконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дня виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п.п.12.1,12.3,12.4). Відповідачеві надсилалися засобами поштового зв`язку виставлені позивачем рахунки за спожиту електричну енергію, Акти приймання-передачі електричної енергії. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26 жовтня 2018 року № 1268 та Закону України «Про ринок електричної енергії» ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Харківської області. За розрахунком ПрАТ «Харківенергозбут» за період з січня 2022 року по лютий 2022 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 60512,93 гривень. Частиною першою статті 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319\~ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Тобто, положення статті 322\~ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до частин 1, 2 статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини 2 статті 714\~ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», та іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 та Кодексом комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14 березня 2018 року. Відповідно до ст.4\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу. За змістом ч. 4 ст.46\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Пунктом 1 ч. 3 ст.58\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Згідно із п. 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до п. 2. Правил укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п.п. 1 п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до законодавства України та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, споживачем електричної енергії є будь-яка фізична або юридична особа, яка купує електроенергію для власного споживання, незалежно від того, чи є вона побутовим чи непобутовим споживачем. Частиною 1 статті 530\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником нежитлового приміщення нежитлової будівлі м`ясоперероблючого комплексу: головний корпус з компресорною, миєчна автомолцистерн, склад, насосна з допоміжними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з електроенергії, які надає ПрАТ «Харківенергозбут» на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №12313 від 01 січня 2019 року та заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року. ПрАТ «Харківенергозбут» за період з січня 2022 року по лютий 2022 року надавалась послуга з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , нараховувалася плата за надані послуги, але відповідачем оплата послуг здійснювалася не в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з січня 2022 року по лютий 2022 року утворилася заборгованість в розмірі 60512,93 гривень. Відповідач вказаного розрахунку під час розгляду справи не спростував, свого контррозрахунку не надавав. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Також відсутні докази укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості відповідача за надані послуги. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання позивачем послуг відповідачу, матеріали справи не містять. \~ \~ \~ \~Згідно платіжної інструкції №63909 від 15 травня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved