Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

17.04.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.06.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №08816-06/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач вказав, що після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://starfin.com.ua/, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 22.06.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №08816-06/2022 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). 22.06.2022 року відповідач, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W981 на номер телефону [NUMBER] , що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №08816-06/2022, на умовах визначених офертою. Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 20 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку останнього № [NUMBER] , яку він вказав при оформлені кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 14.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 18 750,00 грн. Позивач зазначив, що станом на дату складання позовної заяви, заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №08816-06/2022 від 22.06.2022 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 5 000,00 грн.; заборгованість по відсотках -13 750,00 грн, загальна заборгованість - 18 750,00 грн. З врахуванням вищевикладеного просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором у вказаному розмірі, судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача. Ухвалою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. 22.07.2025 року матеріали справи надійшли до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Подоляк Я.М. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві позивач просив розгляд справи здійснювати без участі його представника, у разі неявки відповідача в судове засідання просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. 09.10.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи відзив, представник відповідача посилається на те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи була сплата з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Вказаний розрахунок складений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Крім того, вважає, що позивачем не доведено його право вимоги до відповідача, оскільки ним не надано доказів перерахунку кредитних коштів на рахунок відповідача. Без вказаних доказів право вимоги відсутнє. Також вважає, що сума заборгованості за відсотками нарахована з порушенням вимог закону, а саме, нарахована в тому числі поза межами строку кредитування. За власним розрахунком, згідно умов кредитного договору розмір заборгованості відповідача за відсотками має становити 2 500,00 грн: 5 000,00 грн х2,5% х20 днів. Враховуючи викладене, просить частково відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 22.06.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 08816-06/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн, строк дії кредиту - 20 днів, тобто до 11.07.2022 року; денна процентна ставка фіксована - 2,50% (п.1.1 - п.1.3). Згідно пункту 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника W981, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 7 договору, «Реквізити та підписи сторін». Крім того, відповідачем електронним підписом W981 було підписано Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №08816-06/2022 від 22.06.2022 року, яким визначено графік платежів, та паспорт споживчого кредиту, який містить умови, аналогічні умовам Договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Кредитний договір № 08816-06/2022 від 22.06.2022 року було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W981. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюються до укладених в письмовій формі. Згідно довідки надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року вих.№2919_250318185855, 22.06.2022 року о 00:20:22 на картку маска № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 5 000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua: 152432827. Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок [PERSON] кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. Вказаний доказ спростовує доводи представника відповідача про недоведеність позивачем перерахування коштів на рахунок відповідача. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надав будь-яких доказів, зокрема, виписки по його особовому рахунку, доступ до якого він має, як клієнт банку. 14.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу від 14 квітня 2023 року № 14042023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 08816-06/2022 від 22.06.2022 на загальну суму 18 750,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума основного боргу, 13 750,00 грн. - сума прострочених процентів. Згідно рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25 березня 2024 року, назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було змінено на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингу. Таким чином, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 08816-06/2022 від 22.06.2022 року. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів і наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 18 750,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - сума основного боргу, 13 750,00 грн - сума прострочених процентів. Як передбачено Договором про надання фінансового кредиту № 08816-06/2022 від 22.06.2022, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНВЕСТРУМ», а саме п.4.3 договору, сторони узгодили пролонгацію договору з нарахуванням відсотків за кожен день користування на строк не більше 180 днів, тобто розрахунок відсотків проведено в межах строку, узгодженого сторонами, а тому доводи представника відповідача в цій частині судом також не приймаються. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в загальному розмірі 18 750,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved