Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

13 червня 2025 року позивач звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за кредитним договором №29.08.2024-100000756 від 03 вересня 2024 року у сумі 14630,00 грн., а також судовий збір. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2025 року позовну заяву разом з додатками направлено до Вітовського районного суду Миколаївської області за підсудністю, в порядку статті 31 ЦПК України. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») та відповідачем був укладений Кредитний договір (оферти) №29.08.2024-100000756. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у сумі 7000,00 грн. Строк кредиту 98 днів, дата повернення 09 грудня 2024 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія пов`язана з наданням Кредиту- 5% від суми Кредиту та дорівнює 350,00 грн. ТОВ «Споживчий кредит» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 14630,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн.; за відсотками 3430,00 грн.; по додатковій комісії 700,00 грн., по неустойці 3500,00 грн. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно до частини 7, 11 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не поданий. Так як доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 20 жовтня 2025 року справа розглядається в порядку заочного провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 03 вересня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) шляхом підписання заявки кредитного договору №29.08.2024-100000756 (кредитної лінії) (далі Заявка), що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 98 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 09 грудня 2024 року (п. 2,3,4 Заявки). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на якийнадається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 Заявки). Відповідно до пункту 9 Заявки комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання Кредиту) 5% від суми кредиту та дорівнює 350,00 грн. Пунктом 17 Заявки встановлено сплату неустойки 70,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 365% річних (п. 18 Заяви. Графік платежів встановлений пунктом 10 Заявки. Згідно з пунктом 3.1. Договору за цим Договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2 Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на банківський рахунок споживача. Пунктом 4.4. Договору визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором. Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції «Liqpay» про перерахунок коштів, позивачем 03 вересня 2024 року надано відповідачу кредит у розмірі 7000 грн., що свідчить про виконання позивачем своїх обов`язків відповідно до кредитного договору (а.с. 10). В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, y зв`язку з чим утворилась заборгованість (а.с. 11). Так, з довідки-розрахунку про стан заборгованості судом встановлено, що за кредитним договором №29.08.2024-100000756 від 03 вересня 2024 року утворилася заборгованість у сумі 14630,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 7000,00 грн.; по відсоткам 3430,00 грн.; по додатковій комісії 700,00 грн., по неустойці 3500,00 грн., чим порушуються права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (а.с.11). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статті 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 14630,00 грн. На сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Справа розглядається за поданими Товариством доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини 1 статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що Товариство повністю виконала взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачувала, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення статей 625, 1049, 1048, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню частково. Підлягає стягненню заборгованість відповідача становить 11130,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 9000,00 грн., по процентам у сумі 6551,89 грн, по комісії- 1350,00 грн. Крім цього, позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення неустойки у сумі 3500,00 грн. З огляду на розрахунок заборгованості за договором №29.08.2024-100000756 від 03 вересня 2024 року, що долучений до матеріалів справи нарахована неустойка вже після вересня 2024 року, оскільки договір був кладений 03 вересня 2024 року. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за порушення строків розрахунків. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням роз`яснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1842,66 грн.

Outcome: partial