Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

23.05.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200507125 від 18.04.2016 року у загальному розмірі 141161,21 грн. а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (Банк), та [PERSON] укладено угоду №200507125 щодо кредитування (Кредитний договір), відповідно до умов якого (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 32639,53 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 р. по 18.04.2017 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої, ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги за кредитним договором №200507125 від 18.04.2016 року із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості в розмірі 90444,90 грн. Таким чином, Банк, правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 28.01.2025 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] перед Позивачем за Кредитним договором становить 90444,9 грн., з яких: 29919,73 грн. заборгованість за кредитом; 60525,17 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Господарські операції на підставі договору № 200507125 від 18.04.2016 року в тому числі розрахунок заборгованості проводились ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до вимог НБУ та умов договору на основі зарахованих на розрахунковий рахунок сум та за допомогою ліцензованого програмного забезпечення, як визначено чинним законодавством України. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.06.2025 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 04.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Лиска П.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає. В обґрунтування відзиву зазначає, що в даному випадку в принципі відсутній предмет спору у зв`язку з відсутністю у [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 200507125 від 18.04.2016 року, вимога про що була пред`явлена позивачем у судовому порядку . Так, [PERSON] 7 років тому було здійснено погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором, на підтвердження чого 05.02.2018 року йому була видана Довідка про погашення в повному обсязі заборгованості за Договором № 200507125 від 18.04.2016 та закриття вказаного Договору. Оригінал Довідки наявний в розпорядженні відповідача. Крім того, частково у відповідача збережені оригінали квитанцій на підтвердження здійснення оплат в якості погашення заборгованості за Кредитним договором № 200507125 від 18.04.2016 року, а саме: від 17.05.2016 року на суму 3773, 00 грн.; від 10.06.2016 року на суму 3773, 00 грн.; від 29.11.2017 року на суму 5000, 00 грн.; від 27.12.2017 року на суму 10000, 00 грн. В свою чергу позивач, яким фактично було ініційовано судовий процес, приховав таку інформацію від суду, не надав відповідні докази та відповідно не відмовився від свого позову. Враховуючи, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед позивачем, відсутня заборгованість за Договором 200507125 від 18.04.2016, то це свідчить про відсутність неврегульованих або спірних питань між сторонами, а тому наявні законні підстави для закриття провадження у справі. З огляду на вказане [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором 200507125 від 18.04.2016 виконав, погасив кредитну заборгованість, що підтверджується квитанціями, а також Довідкою від 05.02.2018 від ТОВ «ФК «Фагор». Натомість між [PERSON] та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не існувало жодних правовідносин, не було укладено жодних договорів, а тому у відповідача в принципі були відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем. Також вказав, що відповідачем була погашена заборгованість, в тому числі і на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР», який на час погашення нею кредиту був належним кредитором. Окремо зазначив, що [PERSON] жодним чином не був повідомлений про оскарження в Господарському суді міста Києва вищезазначених договорів факторингу. Єдине, про що [PERSON] знав це те, що мало місце відступлення права вимоги за кредитним договором № 200507125 від 18.04.2016 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР», якому належним чином відповідач сплачував кошти, виконуючи свої зобов`язання за договором кредиту. Тобто, на момент погашення заборгованості позивач у встановленому законом порядку не набув право вимоги до відповідача, останній, будучи добросовісним позичальником, здійснив погашення заборгованості за кредитом перед ТОВ «ФК «ФАГОР», яке на момент сплати коштів було офіційним набувачем права вимоги до [PERSON] 13.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Романенко М.Е. надійшли письмові пояснення у справі, відповідно до яких представник вказав, що сторона позивача заперечує проти доводів відповідача про сплату в повному обсязі заборгованості, виходячи з наступного. Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі №910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Відповідно, не виникало право розпоряджатися майном у тому числі відчужувати іншим особам. Окрім того, визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №1 і №2. Разом з тим, звернув увагу, що 30.05.2016 згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності (встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. по справі №910/11298/16) Беручи до уваги те, що Уповноваженою особою Фонду визнано нікчемним договір факторингу від 19 травня 2016 року №1905, укладений між ПАТ Банк Михайлівський та ТОВ «ФК Плеяда», з урахуванням обставин, встановлених постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. по справі № 910/11298/16, - то надані відповідачем квитанції про сплату ТОВ «ФК Фагор» коштів не є достатніми доказами, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань за договором №200507125 від 18.04.2016 року перед ПАТ «Банк Михайлівський». Так, станом на дату подачі позову до суду загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 90444,9грн., з яких: 29919,73 грн. - заборгованість за кредитом; 60525,17 грн. заборгованість за відсотками, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Крім того, просив стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 28.08.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Романенко М.Е. у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, просить позовні вимоги задовольнити повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лиска П.О. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином. 24.11.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Лиска П.О. надав клопотання, яким просив суд розглядати справу без участі сторони відповідача. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав. Частиною третьою\~статті 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст. 77\~ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~Передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1статті 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (Банк), та [PERSON] укладено угоду №200507125 щодо кредитування (Кредитний договір), відповідно до умов якого (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 32639,53 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 р. по 18.04.2017 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Зі змісту довідки №б/н від 05.02.2018 року ТОВ «ФК «ФАГОР», адресованої [PERSON] , вбачається, що ТОВ «ФК «ФАГОТ» ідентифікаційний код 40202955, щ станом на 05.02.2018 року є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , за договором №200507125 від 18.06.2016 року (Договір), повідомляє клієнта, що станом на 05.02.2018 року заборгованість за Договором погашена в повному обсязі та Договір закритий. Додатково повідомлено, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема ст.\~204,\~1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «ФАГОР» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за Договором. 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов п. 1 якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб,зазначених у Додатку №1 до цього договору. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №200507125 від 18.06.2016 року, що також підтверджується витягом з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Таким чином, аналіз наведених вище фактичних обставин і наданих на їх підтвердження доказів свідчить про те, що [PERSON] сплатив у повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику банку - ТОВ «ФК «ФАГОР» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним. За таких обставин кошти, які були отримані ТОВ «ФК «ФАГОР» від [PERSON] на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором №200507125 від 18.06.2016 року на підставі недійсного правочину, підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «Діджи Фінанс». Таким чином суд дійшов висновку, що виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «ФАГОР» за кредитним договором №200507125 від 18.06.2016 року, укладеними між ним та ПАТ «Банк Михайлівський», є належним виконанням зобов`язання, внаслідок чого вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» є необґрунтованими, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, у зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За статтями\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2\~статті 517 ЦК України\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Нормами\~глави 48 ЦК України, що регламентує порядок виконання зобов`язань, не передбачено обов`язку боржника перед здійсненням виконання пересвідчуватися про належну особу кредитора, відтак, зобов`язання виконується з урахуванням особи кредитора, про яку на момент його виконання був обізнаний боржник. З наявних у справі доказів убачається, що [PERSON] сплатив у повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику Банку - ТОВ ФК «Фагор» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним. Тому таке погашення заборгованості є належним виконанням зобов`язань. Оскільки відповідач виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед особою, яка на той час була кредитором, і подальше визнання договорів недійсними не є підставою для покладення на відповідача обов`язку щодо повторної сплати заборгованості. При цьому станом на час виконання своїх кредитних зобов`язань в 2018 році ТОВ «Діджи Фінанс» ще не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання останнього єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може нівелювати факт виконання відповідачем свого обов`язку, як позичальника та слугувати підставою для повторного стягнення з нього кредитної заборгованості. Позивач не позбавлений права звернутися з вимогою до ФК «Фагор» про повернення безпідставно отриманих коштів у випадку доведеності таких вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed