Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Позов мотивовано тим, що 13.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір №3825011 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору сума кредиту складає 10 000 грн., строк кредитування 30 днів. 29.11.2021 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №29-11-102, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №3825011. В подальшому 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором №3825011 ТОВ «ФК «Коллект Центр», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» згідно Договору факторингу від 18.02.2025. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Договором№3825011 у розмірі 86 840 грн. Проте, враховуючи принцип співмірності позивач просить стягнути за вказаним договором заборгованість у розмірі 75 340 грн. Крім того, 23.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №75613595 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору сума кредиту складає 4 000 грн., строк кредитування 30 днів. 27.01.2022 між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №27/01/2022, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним Договором позики №75613595. В подальшому 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором позики №75613595 ТОВ «ФК «Коллект Центр», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» згідно Договору факторингу від 18.02.2025. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . Договором позики №75613595 у розмірі 13 247,60 грн. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у загальному розмірі 88 587,60 грн., яку і просив стягнути з відповідачки, а також судові витрати у справі. 1.2.Представник відповідачки подала відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] визнає суму боргу за Договором позики №75613595 у розмірі 13 245,60 грн. у повному обсязі. Щодо кредитного договору №3825011, вказує, що 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу та згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 43 340 грн., з яких 1 000 грн. тіло кредиту, 32 640 грн. - відсотки та 700 грн. - комісія. Таким чином, первісний кредитор відступив право вимог лише на 43 340 грн. і саме в такому обсязі право вимоги могло бути передано наступним кредиторам. Тому [PERSON] визнає заборгованість за вказаним договором частково, а саме у розмірі 43 340 грн. Крім того, у відзиві сторона відповідачки заперечує щодо розміру витрат на правничу допомогу у сумі 25 000 грн., оскільки такий розмір є необгрунтованим та неспівмірним ціні позову та виконаних адвокатом робіт. Також, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем просить розстрочити сплату заборгованості та сплату судових витрат на 12 місяців. 1.3. Представник позивача подала відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що Договором факторингу, який був укладений 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» не обмежено право наступного кредитора, в тому числі і право нараховувати та стягувати відсотки за користування кредитом. Наступні кредитори, у свою чергу, не здійснювали жодних нарахувань. Тому суми заявлені у позові підлягають до стягнення з відповідачки у повному обсязі. Щодо витрат на правничу допомогу, зазначає, що відповідач не навів обгрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надав будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Щодо можливості розстрочення виконання рішення представник вказує, що спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідачки, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору, що виключає можливість застосування розстрочення виконання рішення суду. Тому, просить позов задовольнити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.07.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 24.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №3825011, згідно умов якого сума кредиту складає 10 000 грн., кредит надається строком на 30 днів, дата повернення кредиту 12.09.2021. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,88% за кожен день користування кредитним коштами. Стандартна процентна ставка становить 5% від суми кредиту за кожен день користування коштами та застосовується у разі продовження строку кредитування. Комісія за надання кредиту - 700 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 7% від суми кредиту. Договором передбачена пролонгація кредиту шляхом оплати позичальником комісії та певної частки заборгованості за кредитом. Також можлива авто пролонгація кредиту у разі користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, одна така не може перевищувати 60 днів (а.с.33-35). У Додатку №1 сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.35). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.35 зворот-36). Видача коштів здійснювалась безготівково шляхом зарахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується електронною квитанцією LiqPay від 13.08.2021 (а.с.45 зворот). Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №3825011, наданого первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., а ТОВ «Мілоан» проводило щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами згідно умов Договору (а.с.46-47). 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» » та ТОВ «Вердикт-Капітал було укладено Договір факторингу №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №3825011 щодо відповідачки (а.с.57-59). Підписані сторонами та скріплені їх печатками Акти прийому - передачі Реєстру боржників від 30.11.2021 та 03.12.2021, підтверджують факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.59 зворот). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 29.11.2021 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №3825011 в сумі 43 340 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту, 32 640 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - комісія (а.с.67). Разом з тим, згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором №3825011 станом на 23.02.2022 заборгованість відповідачки становить 86 840 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту; 76 140 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - комісія (а.с.51). Крім того, 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 (а.с.69-71). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.03.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр « права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.72). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.03.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 86 840 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту; 76140 грн. - сума заборгованості за відсоткам та 700 грн. - комісія (а.с.21). Згідно наданого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості вбачається, що після відступлення права вимоги не здійснювалося жодних нарахувань та сума боргу становить 86 840 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту; 76 140 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - комісія (а.с.53). 23.07.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №75613595, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачці було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. Строк кредитування 30 днів (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка фіксована та складає 1,99% від суми кредиту за кожен день користування коштами (а.с.8-10). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.11). ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем, що підтверджується повідомленням ТОВ «Фінекспрес» про успішність операції (а.с.48). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 27.01.2022 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором позики №75613595, яка становить 13 176,01 грн., з яких 3 912 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9 264,01 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором позики №75613595 у розмірі 100 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості (а.с.49 зворот-50). 27.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.62-64). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 27.01.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.64 зворот). На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошову суму у розмірі 6 405 568,95 грн. відповідно до платіжного доручення №32465 від 27.01.2022 (а.с.65). Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 від 27.01.2022 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Договором позики №75613595 у розмірі 13 176,01 грн., з яких 3912 грн. - заборгованість за основним боргом та 9 264,01 - заборгованість за відсотками (а.с.68). Згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором позики №75613595 станом на 10.01.2023 заборгованість відповідачки становить 13 247,60 грн., з яких: 3912 грн. - сума виданого кредиту; 9 264,01 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9 грн. - три відсотки річних та 62,59 грн. - інфляційні нарахування (а.с.32). 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023/01 (а.с.75-77). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр « права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.77 зворот). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №75613595 в сумі 13 247,60 грн., з яких: 3912 грн. - сума виданого кредиту; 9 264,01 грн. - сума заборгованості за відсотками, 71,59 грн. - відповідальність а порушення грошового зобов`язання (а.с.22). Згідно наданого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості вбачається, що після відступлення права вимоги не здійснювалося жодних нарахувань та сума боргу становить 13 247,60 грн. (а.с.54). Також, судом встановлено, що 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18-02/20, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.13-14). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 18.02.2025, підтверджує факт переходу від ТОВ ««Коллект Центр» до ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.17 зворот). Відповідно Витягу з реєстру боржників від 18.02.2025 до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №3825011 у розмірі 86 840 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту; 76 140 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - комісія та за Договором № №75613595 у розмірі 13 247,60 грн., з яких: 3912 грн. - сума виданого кредиту; 9 264,01 грн. - сума заборгованості за відсотками, 71,59 грн. - відповідальність а порушення грошового зобов`язання (а.с.23,24). Згідно наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості станом на станом на 06.06.2025 заборгованість [PERSON] за Договором №3825011 становить 86 840 грн., з яких: 10 000 грн. - сума виданого кредиту; 76 140 грн. - сума заборгованості за відсотками та 700 грн. - комісія та за Договором № №75613595 становить 13 247,60 грн., з яких: 3912 грн. - сума виданого кредиту; 9 264,01 грн. - сума заборгованості за відсотками, 71,59 грн. - відповідальність а порушення грошового зобов`язання (а.с.53,54). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідача про його скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані. Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Відповідачка згідно відзиву не заперечує проти укладення нею кредитних договорів, однак частково не погоджується із сумою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. 5.2 Так, між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 23.07.2021 Договору позики. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Відповідачка заперечень щодо розміру заборгованості не має, позов у цій частині повністю визнає, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, суд в цій частині позовні вимоги задовольняє. 5.3 Щодо стягнення заборгованості за Договором №3825011, як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за вказаним Договором, відповідачем не виконані, при цьому [PERSON] не заперечує факту отримання нею грошових коштів у розмірі 10 000 грн. Грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідачки за основним тілом кредиту у розмірі 10 000 грн. 5.4 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками за Договором №3825011, суд погоджується з позицією сторони відповідача та зазначає наступне. Договором визначений строк дії Договору - 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству відсотки у розмірі 2 640 грн., що нараховуються за ставкою 0,88% від суми кредиту. Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, товариство відповідно до п. 1.5.2 Договору нарахувало відповідачу проценти в розмірі 2640 грн. у період з 13.08.2021 по 12.09.2021. В подальшому, у зв`язку із продовженням користування кредитними коштами, Договір було авто пролонговано та відповідно до п. 1.6 та п. 2.3.1.2 Договору товариство здійснювало нарахування процентів за ставкою 5% від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами за 60 днів, що становить 30 000 грн. Отже за період з 13.08.2021 по 11.11.2021 первісним кредитором було нараховано заборгованість за відсотками на загальну суму 32 640 грн. і таке нарахування відповідає умовам Договору. Подальше нарахування відсотків на думку суду є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 32 640 грн. за 90 днів, що відповідає строку дії кредитного договору, з урахуванням його авто пролонгації. 5.5 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.6 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що на підтвердження понесення ТзОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. позивачем надано до суду: Договір про надання від 02.07.2024, Заявку про надання юридичної допомоги №01.05.2025 та Витяг з Акту про надання юридичної допомоги від 30.05.2025. Дослідивши вказані документи, суд встановив, що надані адвокатом послуги у виді надання усної консультації з вивчення документів, надання письмової консультації з вивчення документа та складання позовної заяви для подачі до суду охоплюється однією послугою з підготовки позовної заяв та не може бути оцінено окремо. Також, судом враховано, що у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22 висловлено правову позицію про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Разом з тим, судом враховано, представником позивача було подано до суду відзив на позовну заяву. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial