Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представник адвокат Денис Т.Д. в інтересах довірительки [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить: - визначити [PERSON] додатковий строк, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном два місяці; - встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] ; - встановити факт того, що договір відчуження квартири від 31 жовтня 1996 року, бланк Серія ААА №305381, зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності, записаний в реєстрову книгу №6п, за реєстровим №1044 від 05 листопада 1996 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після якого відкрилась спадщина за законом і спадкові права на яке має намір оформити позивачка. Однак, звернувшись в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначає, що у зв`язку з: -пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини; - розбіжностями у написанні по батькові батька позивачки « [PERSON] » замість « [PERSON] », а саме у свідоцтві про народження позивачки Серії [NUMBER] від 24 червня 1993 року, запис 135; -розбіжностями у написанні по батькові батька позивачки « [PERSON] » замість « [PERSON] », а саме у договорі відчуження квартири від 31 жовтня 1996 року, бланк Серія ААА №305381, зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності, записаний в реєстрову книгу №6п, за реєстровим №1044 від 05 листопада 1996 року, визначає, що даний недолік зумовлений опискою. У зв`язку із вищезазначеним обставинами, позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права. В судове засідання позивачка та її представник належним чином повідомлені про розгляд справи не з`явилися. Адвокат Денис Т.Д. скерував до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки. В судове засідання відповідач Бурштинська міська рада представника не скерувала. Секретарем ради Іванюком Р. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав. У відповідності\~зі статтею\~6\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~реєстрація місця\~проживання здійснюється\~тільки за\~однією адресою.\~За адресою\~зареєстрованого місця\~проживання з\~особою ведеться\~офіційне листування\~та вручення\~офіційної кореспонденції.\~Направлена на\~адресу реєстрації\~відповідача судова\~кореспонденція невручена\~адресату із\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~що відповідно\~до пункту\~4\~частини 8\~статті 128\~ЦПК України\~вважається належним\~повідомленням сторони\~про судове\~засідання. А тому, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] в м. Бурштин, Івано-Франківської обл. помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. До дня смерті [PERSON] був зареєстрованим та проживав у будинку за адресою: [ADDRESS] один (а.с.66). [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, причиною цього було те, що позивачка проживає в м. Харкові. На час смерті [PERSON] був встановлений карантин, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, з 2022 року м. Харків опинилося під окупацією РФ. У договорі відчуження квартири від 31 жовтня 1996 року, бланк Серія ААА №305381, зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності, записаний в реєстрову книгу №6п, за реєстровим №1044 від 05 листопада 1996 року, прізвище, ім`я, по батькові померлого батька позивачки зазначено « [PERSON] » (а. с.20). Приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюком О.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку у шість місяців для прийняття спадщини, з не підтвердженням родинного зв`язку спадкоємиці [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , розбіжностями написанні по батькові у документі на квартиру(Договорі відчуження квартири), що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2024 року, довідкою приватного нотаріуса (а. с. 18-19). Метою встановлення факту, що має юридичне значення є намір позивачки реалізувати спадкові права. Той факт, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується: -копією свідоцтва про народження позивачки, де батьком зазначений [PERSON] (а.с. 11); -копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , згідно якого після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.17). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених частиною 2 статті 223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259\~ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1,3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, перебування спадкоємця тривалий час за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка проживала в м. Харкові, на час смерті [PERSON] був встановлений карантин,\~з метою\~запобігання поширенню\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~з 2022\~року м.\~Харків опинився\~ під\~окупацією РФ,\~це об`єктивно заважало їй у визначений ЦК України строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , а тому суд визнає ці причини пропуску строку поважними та визначає позивачці додатковий строк два місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно з роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. На підставі досліджених доказів суд установив, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи різницю у написанні по батькові особи « [PERSON] »- « [PERSON] », при тому що інші дані співпадають, суд погоджується з доводами позивачки, що даний недолік зумовлений опискою при реєстрації актів цивільного стану та внесенні даних при укладенні договору відчуження квартири. Доказів, які б спростовували юридичні факти, які просить установити позивачка, судом не здобуто і такі не встановлено. Встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документа породить для позивачки певні юридичні наслідки, зокрема забезпечить можливість реалізувати спадкові права. Отже,\~з урахуванням\~вищевикладеного,\~вивчивши та\~оцінивши здобуті\~судом докази\~на обґрунтування\~заявлених вимог,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються вимоги,\~ суд\~дійшов висновку,\~що позов є обґрунтованим та підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved