Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

1.Позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] . [INFO] померла його тітка - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2014 року у справі № 536/532/15-ц встановлено, що [PERSON] є тіткою [PERSON] . В строк, встановлений чинним законодавством України, він належним чином прийняв спадщину. Для оформлення спадкових прав він звернувся до Другої кременчуцької державної' нотаріальної контори Полтавської області, але відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 квітня 2024 року йому було відновлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . Підставою для відмови вказано відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, оскільки права власності на будинок за життя спадкодарець не зареєструвала. Згідно записів в погосподарських книгах Потоківської сільської ради, починаючи з 1961 року за [PERSON] лічився будинок в [ADDRESS] , 1/2 частину якого вона подарувала в 1962 році своїй дочці [PERSON] , матері [PERSON] . Інша дочка - [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та мешкала з [PERSON] до її смерті. З 1962 року в погосподарських книгах значиться два окремі господарства по [ADDRESS] : 1/2 частина будинку рахувалася за [PERSON] а інша 1/2 частина за [PERSON] .. Згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентарізації Полтавської обласної ради» від 16.09.2015 року за № 61/3482, 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , за [PERSON] не зареєстрований. Відповідно до довідки Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.07.2007 року за № 114, 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , лічиться по с/раді за спадкодавцем [PERSON] . У зв`язку з життєвими обставинами, [PERSON] не встигла належним чином оформити право власності на житловий будинок. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок не є можливим в зв`язку зі смертю [PERSON] . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою. З урахуванням вказаного просив суд, визнати за [PERSON] 13 вересня 1956 року ая, РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований за [ADDRESS] . 1.2. Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] 11.10.2024 р. було винесено рішення суду про відмову його батькові [PERSON] та [PERSON] у задоволенні його позову про припинення права власності [PERSON] на 1/4 його частку у спільному майні буд. [ADDRESS] , в наслідок того, що [PERSON] на той час не прийняв спадщину та не отримав відмову у нотаріуса і не звертався про оспорювання свого права у суді. В даний час він надає копію вище вказаного рішення суду і посилається на нього як на таке, яким він встановив рідство, а в дійсності ні. На той час він не надав судові відмову нотаріуса, в даний час він його надає. Тоді ж батько намагався компенсувати 1/4 частку у спільному майні [PERSON] , так як його частка була замала, але суд відмовив у задоволенні позову. В даний час виникли нові обставини, які дозволяють оспорити право [PERSON] в суді і дають право йому визнати за ним право власності на 1/4 частину спадщини, про що він не заперечує. Водночас повідомив, що через 1 місць після винесення вищевказаного рішення суду батько, [PERSON] помер, та він прийняв спадщину, [PERSON] , про це знав. [PERSON] , має своє власне житло, житловий будинок по [ADDRESS] , де проживає один і являється єдиним власником. Після смерті батька [PERSON] припинив відвідувати спірний будинок, права власності на частину якого він оспорює у даному позові і не піклувався про нього чим ставив його батька, а потім і його як спадкоємця у незручне становище щодо користування та розпорядження спільним майном. [PERSON] помер, [INFO] та після смерті батька він прийняв спадщину на 1/2 частину будинку, яка належала померлому і на даний час володіє даною частиною житлового будинку. Інша 1/2 частина будинку, а також 1/4 частину, яку довів його батько як спадщину після померлої [PERSON] , а він прийняв після померлого батька [PERSON] дану частину і володіє 3/4 частими житлового будинку. Доказом цього є свідоцтво про право на спадщину, яку прийняв спершу його батько після померлої [PERSON] і яка була спірною, а саме, його батько [PERSON] вчасно звернувся з заявами про прийняття спадщини і прийняв її і оформив через суд і його частина права власності у спірному будинку збільшилась з 1/2 частини до 3/4частин. Він є\~спадкоємцем після\~померлого,\~ [PERSON] ,\~чвого батька\~і ця\~спірна частина\~будинку і\~та частина,\~що раніше\~належала батькові,\~стали спадкоємними.\~Так,\~згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~ним було\~прийнято спадщину\~на 3/4частини\~житлового буд.\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею,40,1 кв м, посвідченого державним нотаріусом,\~Гуртовою О.С.,\~спадкова справа\~N54\\2018 р., реєстр N2-737. Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Гуртовою О.С., він набув право власності на 1\\2 частину земельної ділянки площею, 0,0667 га в межах згідно з планом, яка передана під будівництво, обслуговування житлового буд. [ADDRESS] , спадкова справа N54)018, реєстр N 2-740. Судом було встановлено що [PERSON] не звертався до нотаріуса після встановлення родинних стосунків з померлою [PERSON] з заявою про бажання прийняти спадщину і немає постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, тому на той час були відсутні правові підстави для прийняття спадщини у суді, тому суд і відмовив, рішення від 11.10.2017 р. У даний час він надає письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2024 року. Таким чином, набув право звертатися з позовом про визнання за собою право власності на 1/4 частину спірного будинку. Також,\~ [PERSON] \~надав як\~доказ до\~позовної заяви\~висновок експертно\~-\~будівельно -\~технічного та\~оціночно -\~будівельного дослідження\~N56-17\~від 06\~07\~2017\~р.\~виготовленого за\~заявою його\~батька [PERSON] ,\~що видно\~з копії.\~Позивач [PERSON] \~використав даний\~висновок,\~поставив вартість\~даної 4\~частини,\~вказану у\~висновку,\~67\~183\~грн.\~00\~коп.\~і поставив\~його,\~як ціну позову. Також, відзначив, що даний житловий будинок замалий по площі та 1/4 частину щоб нею нею користуватися, тобто фактично виділити неможливо. Вважає, що вона є неподільною і тому визнає позовні вимоги [PERSON] і заявляє зустрічний позов, яким бажає визнати за собою право власності на дану частину, а відносно [PERSON] бажає припинити право власності та компенсувати її вартість у розмірі 67 183 грн., яку вказав сам позивач, як вартість спірної частини, та перераховані на депозит суду. [PERSON] зазначено, що з 2019 року він став власником 3/4 частини житлового будинку, але не може володіти та розпоряджатися сповна даною власністю, яку прийняв у спадщину у встановленому законом порядку, бо позивач та зустрічний відповідач на протязі 7 років не оформив спадщину і цим перешкоджав йому володіти та розпоряджатися власним майном згідно ст. 321 ч.1, 2 ЦК України. [PERSON] самоусунувся у оформленні спадщини і не користується тривалий час нею та перешкоджає володіти в повній мірі всіма частками, які мені належать. Вважає, що має право звернення до суду при набутті власності [PERSON] в порядку спадкування на 1/4 частку у спільному майні у буд. [ADDRESS] , про припинення відносно [PERSON] на його частку у встановленому законом порядку, яку він набуде за рішенням суду, компенсувавши вартість цієї частки. З урахуванням вказаного просив суд ухвалити рішення, яким після визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового буд. [ADDRESS] , припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку у спільному нерухомому майні власника з встановленням грошової компенсації даної частики, у розмірі, 67 183 грн. та визнати за [PERSON] , право власності на дану 1/4 частку житлового буд. [ADDRESS] , як неподільну частку спільного майна. У судовому засіданні [PERSON] свою позовну вимогу підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити, та відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову. Водночас вказав, що погоджується на компенсацію [PERSON] 3/4 його частин права власності на спірний житловий будинок та вніс на депозитний рахунок суду 125242 гривень. [PERSON] не заперечував проти визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку та просив задовольнити його зустрічний позов про припинення [PERSON] права власності на частку у спільному майні з компенсацією вказаної частки. 2.Позиція суду: 2.1. Доказування: Відповідно до основних положень про докази, закріплених у ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 2.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] . За життя , [PERSON] склала заповіт на все її майно на імя [PERSON] . З приводу прийняття вказаної спадщини позивач звернувся до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області. В подальшому, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.09.2010 року по справі № 2-1-10 заповіт скасовано. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2014 року у справі № 536/532/15-ц встановлено, що [PERSON] є тіткою [PERSON] . Позивач для оформлення своїх спадкових прав звернувся до нотаріальної контори та згідно постанови державного нотаріуса Другої кременчуцької державної' нотаріальної контори Полтавської області від 22 квітня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв язку із відсутністю правовстановлюючих документів на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради», 1-4 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , за [PERSON] не зареєстрований. Згідно довідки Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.07.2007 року за № 114, 1-4 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , лічиться по с-раді за спадкодавцем [PERSON] . 2.3. Мотиви, якими керується суд та застосовані норми права під час розгляду первісної позовної заяви [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно записів в по господарських книгах Потоківської сільської ради, починаючи з 1961 року за [PERSON] числився будинок в [ADDRESS] , 1/2 ч. якого вона подарувала в 1962 році своїй доньці [PERSON] . Інша донька [PERSON] , яка померла в 2006 році була зареєстрована та проживала з [PERSON] до її смерті, фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном та визнається такою в відповідності до положень\~\~п.1 ч.1\~ст. 549 ЦК України\~(1963 року), що прийняла спадщину. Так, згідно до\~ст. 549 ЦК України\~(1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до записів в погосподарських книгах з 1980 року за [PERSON] лічилась 1/2 частина житлового будинку. Згідно технічного паспорта виданого 23 лютого 2009 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зазначений житловий будинок складається з житлового будинку літ. «А,а,а-1,а-2», гаражу літ. «Б,Бп,б», убиральні літ. «В», літньої кухні-гаражу літ. «Г,Гп», сараю літ. «Д», сараю літ. «Ж», літня кухня літ. «Е», колодязя літ. «К», колодязя літ. «К-1», огорожі № 1-3, вартість якого згідно висновку експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження № 93-15 від 07.10.2015 р. становить 130 982 грн. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.02.2017 року визнано за [PERSON] (батьком [PERSON] ) право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] . Також у вказаному рішенні судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] та відкрилась спадщина. Спадковим майном є 1/2 ч. спірного будинку. З заявами про прийняття спадщини звернулись позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] прийняли спадщину після померлої [PERSON] на майно, яке їй належало, а саме: 1/2 ч. спірного житлового будинку, і їх частки рівні - по 1/4 ч. Суд зазначає, що після смерті [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкова справа № 54-2018, його син [PERSON] набув право на спадщину у розмірі 3/4 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Водночас на іншу 1-4 частку житлового будинку з господарськими будівлями, після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не видано, через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно зі\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень\~ЦК України 1963 року\~(на момент прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на те, що [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом строк, враховуючи, що відповідно до закону спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності, тому суд вважає, що цивільний позов [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину спірного домоволодіння підлягає задоволенню. Питання щодо припинення права [PERSON] на 3/4 частки у спільному майні судом не розглядається, оскільки відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників. Згідно ст.\~13\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. У той час, згідно матеріалів справи встановлено, що [PERSON] позовна заява щодо вирішення вказаного питання із заначенням підстав, для припинення права\~ [PERSON] \~на 3/4\~частки у\~спільному майні відповідно до ст. 365 ЦК України подана не була. 2.4. Мотиви, якими керується суд та застосовані норми права при розгляді зустрічної позовної заяви [PERSON] . Вирішуючи питання щодо припининення права власності [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та компенсації її вартості у розмірі 67 183 грн., суд виходив з наступного. У статті 316\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст.\~317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша, друга статті 319 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Водночас, статтею 365 ЦК\~передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника\~\~та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення змісту\~статті 365 ЦК України\~дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1/3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Як установлено сторони по справі є співвласниками спірного житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] має право на 1/4 частку, а [PERSON] на 3/4 часток у спільному майні. Згідно копії частини висновку доданого [PERSON] до позовної заяви, який складений 03.07.2017 року судовим експертом Маківським М.В., встановлено що провести розподіл квартири [ADDRESS] , відповідно до вимог, діючих нормативно правових актів у галузі будівництва не представляється можливим. Згідно питання 2, по ринковій вартості встановлено та згідно обчислення, що вартість 1/2 частини, складає, 134 366 грн., а 1/ 4 частини, становить, 67 183 грн. Також у матеріалах справи наявний висновок експерта [PERSON] № 11/2-24 за результатами проведення оціночно- будівельної експертизи, згідно якого ринкова вартість 1/2 частини домоволодіння, квартири [ADDRESS] станом на дату проведення становить 250485 грн, а 1/ 4 частини домоволодіння, квартири [ADDRESS] становить 125242, 50 грн. З указаним Висновком сторони погодилися та не оспорювали його. Суд зазначає, що із наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити обставини передбачені п. 1, 2, ч. 1 ст. 365 ЦК України, а саме,\~що частка\~є незначною\~і не\~може бути\~виділена в\~натурі та\~ річ\~є неподільною,\~оскільки [PERSON] \~надано лише\~копію висновку\~будівельно-технічного\~та оціночно-будівельного дослідження, а саме першу та останню сторінки. Також, суд зауважує, що вказаний висновок складений 06.07.2017 року, тобто на момент розгляду справи минуло більш ніж 8 років. Водночас, у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок\~і що такий висновок підготовлено для подання до суду. Таким чином, суд не може прийняти його до уваги під час ухвалення рішення, що узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 18.12.2019 № 522/1029/18. З висновку експерта Шлапак С.Л. № 11/2-24 від 19.11.2024 року, суд також позбавлений можливості установити чи частка [PERSON] \~є незначною\~і не\~може бути\~виділена в\~натурі,\~оскільки висновок складений виключно за результатами проведення оціночно- будівельної експертизи та будь-якої інформації щодо можливості розподілу спірного житлового будинку не має. Клопотання щодо проведення будь-яких експертиз, під час судового розгляду сторонами не заявлені не були. Також, при вирішенні наявності обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника не завдасть шкоди особі, право власності на частку якої припиняється, суд ураховує, що [PERSON] категорично заперечує проти припинення права на свою частку у спільному майні. Відповідно до ч. 3 ст. 12, 80 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як на обґрунтування підстав позову [PERSON] посилався на те, що між співвласниками склалися неприязні стосунки, припинення права на частку не завдасть істотної шкоди правам та інтересам [PERSON] , оскільки він має власне житло у якому і проживає. Доказів, які б указували, що [PERSON] має інше нерухоме майно, тобто фактично забезпечений житловим приміщенням позивачем не надано, тому зазначені обставини суд вважає недоведеними. Також, суд керується позицією колегії суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 21.07.2021 року по справі №736/659/19, у якій виснувано, що: «Неможливість виділення частки в натурі в окреме жиле приміщення та\~\~неприязні відносини між співвласниками не є безумовними підставами для примусового припинення права власності на частину належного особі майна, якщо таке припинення завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї». Суд наголошує, що статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). З урахуванням вищевказаного, оскільки судом не встановлені обставини передбачені п.п.1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за наявності яких у суду були б наявні обставини для припинення права [PERSON] на частку у спільному майні, водночас наявність у останнього права власності на інше нерухоме майно судом не встановлено, а позивачем не доведено, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає. Згідно матеріалів справи позивачі внесли на депозитний рахунок вартість часток, належних сторонам. [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду 125242 гривні, а [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду. За правилами ч. 2\~ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення зустрічним позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Оскільки розгляд справи завершено, у задоволенні позовної вимоги про припинення права особи на частку у спільному майні відмовлено, тому суд уважає внесені кошти на депозитний рахунок підлягають поверненню. 3.Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією у матеріалах справи. Ураховуючи, що за результатами розгляду позовні вимоги за первісним позовом задоволено, у той чс у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено, тому суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved