Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У провадженні Теофіпольського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позовну заяву мотивовано неможливістю, незважаючи на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оформити право на спадщину на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на зазначений будинок, унаслідок чого нотаріус Теофіпольської державної нотаріальної контори повідомив позивачку про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. Відтак, позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано від Теофіпольської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 09.10.2025 від Теофіпольської державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом матеріали. У підготовче засідання 29.10.2025, 26.11.2025 сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Федонюк В.В. подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання у відсутності сторони відповідача, зазначив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Правом подати відзив, відповідь на відзив, заперечення учасники справи не скористались. З урахуванням позицій учасників справи, суд провів підготовче засідання, після надходження витребуваної спадкової справи, 26.11.2025 закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду по суті на 10.12.2025. 10.12.2025 позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. 10.12.2025 представник Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Федонюк В.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення позову. У судове засідання 10.12.2025 сторони не з`явилися. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Із урахуванням поданого клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності, а також заяви представника відповідача про розгляд справи у його відсутності, на підставі положень ст. 223 ЦПК України, суд постановив розглянути справу 10.12.2025 за фактичною явкою учасників судового провадження та за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів, оскільки неявка сторін спору не перешкоджає його вирішенню по суті. При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позову, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи, виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2024/012753300 від 22.10.2024, позивачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 25). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 24), позивачка [PERSON] народилась [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] . З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 23) вбачається, що 06.11.2001 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] ). Мати позивачки [PERSON] народилася [INFO] у матері [PERSON] та батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 36). Бабуся позивачки [PERSON] народилася [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 35). 10.12.2018 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Воронівецької сільської ради Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 17, за змістом якого [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла своїй правнучці [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.10.2024 Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 19.10.2024 встановлено, що [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис № 325 (а.с. 6). [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 796053, виданим державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П., 08.05.2025, що зареєстровано в реєстрі за № 910, спадкова справа № 175/2024, згідно з яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1924 року народження, яка померла [INFO] , є [PERSON] , яка народилася [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] , зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, розміром 1,3319 га в межах згідно з планом (від А до Б землі колективної власності колишнього КСП, від Б до В землі гр. [PERSON] , від В до Г землі загального користування, від Г до А землі гр. [PERSON] ), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Воронівецької сільської ради Хмельницького (Теофіпольського) району Хмельницької області. Державна реєстрація права власності щодо земельної ділянки здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», номер запису про право власності 52431861 від 3 листопада 2023 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2826164468247. Кадастровий номер земельної ділянки 6824781300:03:006:0296. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-6801273002025, виданого 6 травня 2025 року, всього земель - 1,3319 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля - 1,3319 га. Вартість земельної ділянки 71 188 грн 04 коп. (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень 04 копійки) (а.с. 33). Як вбачається із довідок (витягів з погосподарської книги) № 76-4/1 від 25.07.2025, № 77-4/1 від 25.07.2025, № 78-4/1 від 25.07.2025, № 79-4/1 від 25.07.2025, № 80-4/1 від 25.07.2025, № 81-4/1 від 25.07.2025, № 82-4/1 від 25.07.2025, № 83-4/1 від 25.07.2025, № 84-4/1 від 25.07.2025, № 85-4/1 від 25.07.2025, № 86-4/1 від 25.07.2025, № 88-4/1 від 25.07.2025, виданих Теофіпольською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, у будинку [ADDRESS] у період з 1967 року по 2015 рік проживали: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї (власник будинку), [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , дочка (вибула в 1978 році), [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , зять (вибув у 1978 році), [PERSON] , [INFO] , внучка (вибула в 1978 році), [PERSON] , [INFO] , зять, [PERSON] , [INFO] , внучка, [PERSON] , [INFO] , правнучка (а.с. 8-19). Відповідно до довідок (витягів з погосподарської книги) № 88-4/1 від 25.07.2025, №\~89-4/1 від 25.07.2025, виданих Теофіпольською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, у будинку [ADDRESS] у період з 2016 року по 2025 рік проживала [PERSON] , [INFO] (а.с. 20, 22). У письмовому роз`ясненні, наданому [PERSON] завідувачем Теофіпольської державної нотаріальної контори за вих. № 233/01-16 від 09.05.2025, зазначено, що оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] відсутній, видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] неможливо, то їй запропоновано звернутись до суду (а.с. 21). З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що спірний житловий будинок є одноповерховим, складається із коридора, передпокою, двох кімнат, кухні, кладової і веранди, загальна площа 61,0 кв.м, житлова площа 52,9 кв.м., будинок споруджено у 1967 році (а.с. 47-48). У порядку підготовки справи до розгляду витребувано від Теофіпольської державної нотаріальної контори Хмельницького району Хмельницької області копію спадкової справи з номером у спадковому реєстрі № 73168714, номером у нотаріуса № 175/2024, заведеної державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У копії спадкової справи, наданої суду, зокрема, наявна копія довідки № с133-4/1 від 22.10.2024, виданої Теофіпольською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] , проживала сама; копія свідоцтва про смерть спадкодавця, копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини; копія заповіту [PERSON] на користь [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] в порядку спадкування права на земельну ділянку розміром 1,3319 га, належного [PERSON] , померлій [INFO] , що не є предметом цього спору, проте з якого вбачається, що позивачка є спадкоємицею майна померлої [PERSON] . Відтак, окрім земельної ділянки, померлій [PERSON] дійсно належав житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , проте за життя [PERSON] не оформила правовстановлюючого документа на будинок у встановленому порядку. Наведеними вище доказами підтверджено обставини, зазначені у позові як його підстави, зокрема, той факт, що відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на будинок [ADDRESS] стала перешкодою для реалізації права позивачки на спадкування зазначеного будинку в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивачів підлягають захисту в судовому порядку, а також про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудовано в 1967 році. Прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва з 05.08.1992 регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» №1035 (втратила чинність на підставі Постанови КМ України № 553 від 23.05.2011) було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05.08.1992, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об`єкти будівництва. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011, в редакції, а саме п. 9 Розділу V в редакції Законів № 5496-VI від 20.11.2012, № 92-VIII від 13.01.2015 було визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 05.08.1992. Для потреб\~державної реєстрації\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~збудоване у\~1967\~році,\~було достатньо\~технічного паспорта,\~складеного за\~результатами технічної\~інвентаризації,\~виписки із\~погосподарської книги\~сільської ради,\~рішення місцевої\~ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини(ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. До позивачки як до спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 ЦК України, перейшли визначені у заповіті права спадкодавця як власника майна, проте через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, оформити право власності на спірне майно у нотаріальному порядку неможливо, що зумовило необхідність для належного оформлення спадкових прав звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши наявні у справі докази, урахувавши положення законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та для визнання за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Водночас, із урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та характеру виниклого спору, суд вважає за можливе врахувати подану представником позивача заяву про залишення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору за позивачем. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved