Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») 18.06.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 3935596\~від 02.04.2021\~в сумі\~19680\~грн.\~та понесені\~судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.04.2021 між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 3935596, за яким відповідачу надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платжіної картки. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору та надав відповідачу [PERSON] кредит на умовах, передбачених кредитним договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі згідно договору. 30.11.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30112021, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 до договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 19680 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13680 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства, ні попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3935596 від 02.04.2021 в розмірі 19680 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І.. Ухвалою судді від 01.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 10.10.2024 року провадження у справі було зупинено до припинення перебування відповідача в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Ухвалою суду від 06.10.2025 року провадження у справі відновлено. ІІІ. Позиція учасників справи: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій в суд позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, 11.12.2025 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, крім цього просив при обрахунку заборгованості за договором врахувати періоди його перебування на військовій службі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних міркувань. Судом встановлено, що 02.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 3935596 про надання споживчого кредиту строком на 30 днів, за умовами якого позикодавець передав позичальнику власні кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобовязується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.6-12). 30.11.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30112021, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.13-15). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 30112021 від 30.11.2021, ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників кількістю 1272, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021 ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3935596 в сумі 19680 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13680 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 16). Згідно інформаці, наведеної у військовому квитку [PERSON] серії [NUMBER] від 10.11.1999 року останній в період з 31.01.2023 по 09.05.2023 брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3935596 від 02.04.2021 видно, що [PERSON] станом на 30.04.2024 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за означеним кредитним договором в сумі в сумі 19680 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13680 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 17). Відтак судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитними договорами, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач [PERSON] не спростував належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довів факту виконання зобов`язань за договором позики, зокрема, по сплаті тіла позики та відсотків. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором, відсотки за користування кредитом нараховувалися [PERSON] первинним кредитором, а не позивачем. При цьому станом на момент переходу права вимогу 30.11.2021 року розмір відсотків становив 13680 грн. і такий не збільшуваввся новим кредитором до моменту подання позову до суду. Відтак підстав зменшувати відповідачу суму відсотків на підставі статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~і членів\~їх сімей» немає. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму основного боргу та відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved