Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ТОВ «Дімлайн», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яке відбулося 21 листопада 2024 року за участю належного йому автомобіля «Skoda Kodiaq», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , належного ТОВ «Дімлайн», яким під час ДТП керував водій [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля йому завдано матеріальної шкоди. ДТП відбулося з вини водія [PERSON] , який перебував в трудових відносинах з ТОВ «Дімлайн». Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 209956,60 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовлялася сплачувати [PERSON] страхову суму згідно договору страхування у розмірі 160000 грн. Тому [PERSON] під тиском страхової компанії був вимушений підписати заяву про узгодження страхового відшкодування у розмірі 117235,00 грн. В подальшому страхова компанія виплатила йому вказану суму страхового відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», але страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування в повному обсязі, а автомобіль належить ТОВ «Дімлайн», позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування у розмірі 42764,06 грн. З ТОВ «Дімлайн» [PERSON] просив стягнути на його користь 49956,60 грн на відшкодування завданої майнової шкоди. З [PERSON] на його користь він просив стягнути 50000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Судові витрати також просив стягнути з відповідачів на його користь. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач ТОВ «Дімлайн» звернувся до суду з заявою, у якій заперечував проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. У даній заяві просив суд розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні (а.с.104-105). Ухвалою суду від 03 липня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.169). Відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування, тому позовні вимоги не визнає в повному обсязі. 29.11.2024 року представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» провів огляд транспортного засобу. З метою визначення розміру вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідачем було складено ремонтну калькуляцію №24-1204823 від 16.12.2024, згідно якої сума страхового відшкодування склала 117235,94 грн. 18 грудня 2024 року позивачем було підписано заяву про досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а відповідачем було виплачено вказану страхову суму. У зв`язку з цим звернення позивача з даним позовом до суду відповідач вважає проявом недобросовісної поведінки. Тому в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просив відмовити в повному обсязі (а.с. 110-126). Відповідач ТОВ «Дімлайн» також надав відзив на позов, в задоволенні якого просив відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначив, що ТОВ «Дімлайн» не заперечує, що транспортний засіб Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , належить підприємству на праві власності. Однак транспортним засобом керував відповідач [PERSON] , який на момент ДТП не перебував у трудових або цивільно-правових відносинах з ТОВ «Дімлайн». Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Позивач не надав доказів того, що транспортний засіб Renault Master, д.н.з. [NUMBER] був переданий ТОВ «Дімлайн» у користування [PERSON] або що останній діяв в межах трудових, службових чи інших відносин із підприємством. Відтак, відсутні правові підстави вважати ТОВ «Дімлайн» особою, яка відповідальна за шкоду відповідно до положень Цивільного кодексу України. Враховуючи норми ст. ст. 1166, 1172, 1187 Цивільного кодексу України саме фізична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Відтак, хоча ТОВ «Дімлайн» належить право власності на транспортний засіб Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , проте, відповідальність має нести винна в завданні шкоди особа, яка керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП, тобто відповідач [PERSON] , вина якого у ДТП доведена судовим рішенням в адміністративній справі № 552/8433/24. Також на переконання відповідача, позивач належним чином не довів розмір завданого йому збитку, оскільки ФОП [PERSON] не є спеціалізованою станцією технічного обслуговування для автомобілів «SKODA», не є суб`єктом оціночної діяльності, тому заказ-наряд № Н000000325 відкритий 28.11.24р. 15:05, закритий 28.12.24 р., заявка № З00003736, не може бути належним і допустимим доказом на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача. Тому просив в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Дімлайн» відмовити в повному обсязі (а.с. 157- 159). За клопотанням представника ТОВ «Дімлайн» судом забезпечена його участь у справі в режимі відеоконференції. Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Позовні вимоги просив задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача адвокат Ковжога О.І. в судове засідання не з`явився повторно. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник. Оскільки в судове засідання з`явився позивач, неявка його представника Ковжоги О.І. не перешкоджає розгляду справи та не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, представник позивача в засідання не з`явився повторно. Тому судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про оголошення перерви в судовому засіданні для явки в наступне засідання його представника. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився. В тексті відзиву звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Дімлайн» Сільванович С.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. При цьому посилався на обставини, викладені у його відзиві на позов. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 листопада 2024 року о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара, 21 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Kodiaq», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , належного ТОВ «Дімлайн», під керуванням водія [PERSON] . Вказана ДТП відбулася з вини водія автомобіля «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] . Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2024 року у справі №552/8433/24, якою встановлено, що 21.11.2024 о 15 год. 50 хв. [PERSON] за адресою м.Полтава, вул.Олеся Гончара 21, керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці Олеся Гончара заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Kodiaq, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду, у результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.16). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому не підлягає доказуванню той факт, що 21 листопада 2024 року о 15 год. 50 хв. дорожньо-транспортна пригода у місті Полтаві по вул. Олеся Гончара, 21 за участю транспортних засобів марки «Skoda Kodiaq», державний номерний знак [NUMBER] , та «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . При цьому будь-яких доказів того, що водій [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Дімлайн», позивач до матеріалів справи не додав. Відповідач факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ним заперечує. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що за завдану ним внаслідок ДТП шкоду відповідальність несе [PERSON] , а не власник транспортного засобу «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , ТОВ «Дімлайн». Тому позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, заявлені позивачем до ТОВ «Дімлайн» задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачем до [PERSON] не пред`являлися, а відповідно, не є предметом розгляду в даній справі. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі в тексті рішення - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Цивільно-правова відповідальність, що пов`язана з керуванням транспортним засобом «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу № ЕР-218141702 (а.с. 134). Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, згідно вказаного полісу становить 160000 грн., розмір франшизи - 0 грн. 18 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату йому страхового відшкодування за спричинену майнову шкоду (а.с. 133). Страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 117235,94 та згодом виплатив [PERSON] страхове відшкодування у вказаній сумі (а.с. 130-132). Розмір завданого позивачу збитку страховиком визначено на підставі ремонтної калькуляції №24-1204823 від 16.12.2024. При цьому у заяві про виплату страхового відшкодування позивач зазначив: розмір узгодженого страхового відшкодування 117235 грн (а.с. 133). Як передбачено п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України з обов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та потерпіла сторона [PERSON] досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, і страховиком страхове відшкодування виплачено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в повному обсязі виконано його зобов`язання перед позивачем. Будь-які докази того, що [PERSON] підписав заяву з узгодженою сумою страхового відшкодування під тиском страхової компанії, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 42764,06 грн задоволенню не підлягають. На підставі викладеного в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімлайн» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що пошкодженням належного йому автомобіля позивачу завдано моральної шкоди, але її розмір визначений позивачем в сумі 50000 грн. наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується. Тому суд на підставі наявних у справі доказів приходить до висновку, що моральна шкода позивачу підлягає відшкодуванню у розмірі 10000 грн. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 10000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1427,21 грн (а.с. 7). Але оскільки за встановленими ставками розмір судового збору у даній справі становить 1211,20 грн, суд бере до розрахунку належну суму судового збору. Оскільки позов судом задоволено частково (на 7%), пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 84,78 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору. Позивачем в позовній заяві, а представником відповідача в судовому засіданні зроблено заяву, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду згідно ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Тому судом питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Outcome: partial