Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначив, що він народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження виконавчого комітету міста Картали Челябінської області (росія) був зроблений актовий запис № 30 від 15 березня 1978 року. Відповідно до свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 29.03.2025 моїми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Його сім`я проживала в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до рішення № 102 від 12.05.1993 Мукачівського міськвиконкому вказана квартира була безкоштовно передана їм в рівних частках у спільну власність, а право власності на квартиру було зареєстровано Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, а також видано свідоцтво про право власності. Його батько помер [INFO] . Після його смерті відповідно до домовленості між членами сім`ї його мама успадкувала 1/3 частку квартири, яка належала батьку, і таким чином мамі стало належати 2/3 частки квартири, а в нього залишилася 1/3 частка. Він разом з мамою продовжували проживати у вказаній квартирі, мама займалась підприємницькою діяльністю, а він допомагав їй. Вони вели спільне господарство, утримували квартиру у належному стані, спільно сплачували комунальні послуги. Останні роки мама хворіла і він постійно доглядав за нею та надавав допомогу. [INFO] мати померла і він за власний рахунок поховав її. Після смерті матері він продовжує проживати у вказаній квартирі по теперішній час. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Він є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки заповіт мамою не складався. Приблизно через місяць він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але йому порекомендували прийти з документами після закінчення шестимісячного строку, оскільки він проживав разом з мамою. Коли він знову звернувся до нотаріуса то з`ясувалась, що мама з 25.02.2017 зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , хоча вона з 1990 року і до останнього дня проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS] . Окрім того, він загубив своє свідоцтво про народження, тому не зміг підтвердити родинні стосунки з мамою. Довідкою № 71/01-16 від 10.03.2025 виданою приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В, констатовано, що спадкова справа не заводилась, а свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є реалізація права на оформлення спадкового майна і такий факт породжує юридичні наслідки. Діючим законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Просив встановити факт його постійного проживання з мамою на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2025 відкрито провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду. Представник Мукачівської міської ради подав письмовий відзив на заяву зазначаючи, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. На підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті заявник не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували факт такого постійного проживання. Посилання заявника на нотаріально засвідчену заяву свідків-сусідів, якою заявник підтверджує постійне проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті є недостатнім доказом. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, однак такі письмові докази матеріали заяви не містять. За таких обставин вимога заявника щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] є необґрунтованою, недоведеною належними доказами, а тому задоволенню не підлягає. Просив у задоволенні вимог відмовити. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Судом встановлено, що метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є реалізація права на оформлення спадкового майна і такий факт породжує юридичні наслідки. Суд вважає, що зазначений факт має юридичне значення, оскільки за ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2025 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2007 встановлено, що батько заявника, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] та з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2024 встановлено, що мати заявника, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] У витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експортної оцінки, серії СВУ № 775980 зазначено, що зареєстровано право спільної сумісної власності на об`єкт за адресою [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки-характеристики від 10.06.2022 № 312 квартира [ADDRESS] зареєстрована в КП «ММБТІ та Е.О.» станом на 26.11.2008 належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] в розмірі 2/3 частки та [PERSON] в розмірі 1/3 частки. Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Попович В.В. повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується інформацією зі спадкового реєстру (спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про спадщину) від 10.03.2025 № 80395641 та витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадові договори) від 10.03.2025. Крім того, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Попович В.В. постановою від 09.12.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , оскільки він не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою та пропустив строк на прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник та [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] спільно проживали у квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Таким чином, аналізуючи в сукупності всі докази по справі у їх взаємозв`язку, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тому заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved