Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Адвокат Костюк Іван Володимирович звернувся в інтересах позивача [PERSON] до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт на земельну ділянку на ім`я позивача. Позивач зазначає, що про наявність заповіту йому стало відомо після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця. У зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого. Ураховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин та просить визнати поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини та визначити йому тримісячний додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 02.09.2025 прийнято до розгляду указану позовну заяву, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.10.2025 справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 18.11.2025 повернуто до стадії підготовчого провадження, за клопотанням позивача замінено відповідача. Про дату, час та місце розгляду справи учасники були повідомлені належним чином, звернулися до суду про розгляд справи без їхньої участі, при цьому відповідач Стеблівська селищна рада у своїй заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, що є підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали, справи суд встановив такі обставини. Згідно з матеріалами справи [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,7637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Селищенської сільської ради. Місцем відкриття спадщини є с. Прутильці Звенигородського району Черкаської області, де [PERSON] постійно проживав на день своєї смерті. За життя спадкодавець залишив заповіт від 08.06.2018, посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П., зареєстрований у реєстрі за № 763, яким заповідав земельну ділянку площею 1,7637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Селищенської сільської ради [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Бедратої-Скляр Наталії Миколаївни від 24.03.2025 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском позивачем встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини. З огляду на вказане нотаріус роз`яснила позивачу право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця. Згідно з положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у позові, у шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту на його користь. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, які пов`язані з необізнаністю про наявність заповіту померлого спадкодавця [PERSON] , про існування якого позивач дізнався після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21 від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики в спірних правовідносинах. Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду (постанова від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24). Суд виснує, що позивач своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, так як йому не було відомо про наявність заповіту, залишеного на його ім`я. Беручи до уваги що відповідач проти задоволення позову не заперечував, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Разом з тим суд вважає місячний строк достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial