Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

15 липня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Вказана квартира розташована на третьому поверсі чотирнадцятиповерхового будинку. На четвертому поверсі над квартирою позивача розташована квартира № 12 , власником якої є [PERSON] 19 серпня 2024 року сталося залиття квартири позивачки Позивач звернулася до ОСББ "Джерело", яке є управителем будинку, після чого управителем було здійснено огляд помешкань та складено акт, відповідно до якого вбачається, що залиття виникло у зв`язку із пошкодженням з`єднувальних елементів зливного бачка та унітазу у квартирі №12 , внаслідок чого вода лилась на підлогу, що в подальшому призвело до залиття квартири № 8 . Позивач звернулася до ТОВ "Судово-експертний альянс" для отримання висновку експерта, та відповідно до висновку вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі № 8 для усунення наслідків залиття складає 278 120, 00 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача зазначену суму коштів, а також кошти понесені на отримання висновку експерта у розмірі 15000,00 грн, суму сплаченого судового збору та витрати понесені позивачем на правову допомогу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2025 року цивільну справу № 753/15016/25 передано судді Шаповаловій К.В. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання 18 серпня 2025 року. Підготовче засідання 18 серпня 2025 року було відкладено на 29 вересня 2025 року для повторного виклику відповідача у справі. 26 вересня 2025 року від представника відповідача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи. Підготовче засідання 29 вересня 2025 року було відкладено на 27 жовтня 2025 року за клопотанням представника відповідача. 27 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю явки у судове засідання відповідача у справі. Підготовче засідання 27 жовтня 2025 року було відкладено на 17 листопада 2025 року. 27 жовтня 2025 року після підготовчого засідання до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо поданої позовної заяви. 27 жовтня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про визнання поведінки відповідача та її представника зловживанням процесуальними правами. У підготовчому засіданні 17 листопада 2025 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про визнання поведінки відповідача та її представника зловживанням процесуальними правами, оскільки враховуючи обґрунтування клопотання судом не було встановлення таких обставин під час розгляду справи. Також судом було встановлено представнику позивача строк 5 днів на подання відповіді на відзив з дня ознайомлення з відзивом. Оголошено перерву в підготовчому засіданні на 3 грудня 2025 року. 26 листопада 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладені заперечення на доводи представника відповідача. 3 грудня 2025 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, зміст яких є ідентичним до змісту відзиву на позовну заяву. У підготовчому засіданні 3 грудня 2025 року було вручено представнику позивача копію заперечень на відповідь на відзив, закрито підготовче провадження у справі ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання та вирішено перейти до розгляду справи по суті. У судовому засіданні 3 грудня 2025 року представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вказала, що залиття квартири позивача сталось з квартири відповідача, що було встановлено відповідним актом про залиття. Вартість відновлювального ремонту визначена висновком судового експерта, який долучено до матеріалів справи. Зауважила, що відповідачем не надано суду належним доказів того, що причини залиття квартири позивача інша, ніж зазначено в акті, а також не надано свого звіту про вартість відновлювального ремонту квартири позивача. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стосовно витрат на правову допомогу, зазначила, що докази такого будуть надані після ухвалення рішення у справі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вказала, що відповідач не здійснювала жодних дій для того, щоб відбулось залиття квартири позивачки, вона (відповідач) у цій квартирі давно не проживає та вода в квартирі перекрита. На розсуд відповідачки причиною аварійної події 19 серпня 2024 року стало неналежне технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного- гарячого водопостачання виконавцем послуг та балансоутримувачем будинку, що призвело до витоку гарячої води із системи гарячого водопостачання. Для огляду системи водопостачання і встановлення причини витоку води у квартирі відповідачка самостійно звернулась до ліцензованої організації. Після проведеного огляду було встановлено, що витік гарячої води із системи гарячого водопостачання було із внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання поза межами першої запірної арматури і лічильника у квартирі. Також вказала, що акт про залиття квартири № 8 від 20 серпня 2024 року не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, зокрема: ??акт не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; у акті зазначено у складі комісії - власник кв. № 8 (Представники) [PERSON] [PERSON] - проте будь-які відомості щодо цих осіб відсутні та відсутня інформація про їх будь-яке відношення до квартири № 8 ; акт не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття (внесено запис [PERSON] та стоїть підпис. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] - це дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] ); ??акт було складено за відсутності відповідачки та/або її представника; акт не містить підпису відповідачки як власника квартири або ж підпису її представника про ознайомлення з таким актом або ж інформації про відмову від підпису останніх; акт складено без урахування членами комісії наданих відповідачкою або її представником пояснень; акт не містить відомостей про обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість. ??Висновки комісії, викладені в акті, не відповідають фактичним обставинам справи. В акті зазначено неправдиву інформацію про те, що 20 серпня 2024 року комісією виявлено пошкодження з`єднувальних елементів зливного бачка та унітазу, внаслідок чого вода лилася на підлогу санвузлу (ванної). Проте під час обстеження, яке було проведено 20 серпня 2024 року вказані обставини не були встановлені. Серед іншого зауважила, що відповідно до положень висновку № 09/2024 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, складеного 25.09.2024 року, він складений судовим експертом Малим Олексієм Вікторовичем, свідоцтво № 51494 від 29 квітня 2011 року та № 51871 від 28.04.2017 року, видані на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. Відповідно до оприлюдненої інформації Малий Олексій Вікторович зазначений в реєстрі атестованих судових експертів: - свідоцтво № 1494 від 29.04.2011, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 29.04.2011 № 12 на проведення інженерно-технічної експертизи (будівельно-технічна - 10.6 дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій відповідних документів земельно-технічна 10.7 розподіл земель та визначення користування земельними ділянками оціночно-будівельна - 10.10 визначення оціночної вартості будівельних об?єктів та споруд) в подальшому неодноразово було продовжене. Останнє продовження після підтвердження кваліфікації судового експерта було на період до 20.05.2023 року; - свідоцтво № 1871 від 28.04.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 28.04.2017 № 15 на проведення інженерно-технічної експертизи (оціночно-земельна 10.14 оцінка земельних ділянок), в подальшому було продовжене на період до 20.05.2023 року. Відповідно до відомостей Реєстру атестованих судових експертів, що ведеться Міністерством юстиції України - Малий Олексій Вікторович, як на даний час, так і на час проведення судової експертизи не має чинного свідоцтва судового експерта. Крім того, висновок експерта № 09/2024 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, складений 25.09.2024 року судовим експертом Малим Олексієм Вікторовичем, не містить відомостей про те, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням доходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 3 грудня 2002 року № [NUMBER] (а.с. 9). Прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 6 червня 2025 року (а.с. 8). Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 23 грудня 2002 року № [NUMBER] (а.с. 12). Прізвище відповідачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 1 листопада 2006 року (а.с. 13). 19 серпня 2024 року відбулось залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту про залиття від 20 серпня 2024 року, який був складений комісією у складі: представника ТОВ «Максимум Профі Сервіс» Дегтяренко В.І., сантехніків: Дегтяренко В.І., Маєвського В.ОР., представників квартири № 8 [PERSON] та [PERSON], а також представника ОСББ «Джерела» голови Мочульської О.В. «19 серпня 2024 року о 19:00 год в кв. [ADDRESS] виявлено залиття в квартирі № 8 квартирою зверху (кв. № 12 ). При огляді кв. 12 в 23-30:00 «19» серпня 2024 року, виявлено представниками кв. 8 та 4 у санвузлі (ванна), на підлозі наявність чималої кількості води, яка розповсюджена в коридор квартири. Аварійною службою ОСББ «Джерела» було вимкнуто ХВП по даному стояку будинку. При ретельному огляді комісією санвузлу кв. 12 в 17-30:00 «20» серпня 2024 року (коли було надано доступ до квартири), виявлено пошкодження з`єднальних елементів зливного бачка та унітазу, внаслідок чого вода лилася на підлогу санвузлу (ванної) квартири № 12 . Це і призвело до залиття кв. № 8 (власник кв. № 12 була відсутня в квартирі протягом тривалого часу). Також порушена герметичність сифону під вмивальником (прокапує). Інших пошкоджень, ні будинкової системи водопостачання та каналізації, ні внутрішньоквартирної системи ХВП і ГВП - не виявлено. Також в акті зазначено, що при візуальному огляді кватири № 8 ( 20.08.2024р.), після залиття, зафіксовано пошкодження оздоблення приміщення та меблів, а саме: сліди намокання та просідання стелі, пошкодження герметичності в чотирьох кімнатах та коридорі, намокання шпалер; деформування швів ламінату в кімнатах та коридорі, деформування трьох дверей (не зачиняються), відійшло покриття; пошкоджено поверхні тумби; пошкоджено безперебійник і тощо. (детальний опис пошкодження буде надано після проведення спец. експертизи) Вказаний акт був підписаний представником квартири № 8 - [PERSON] . Підпис власника квартири № 12 на акті відсутній. Акт завірений та затверджений головою ОСББ Мачульською О.В. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання). За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто у контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін, вирішальним фактором є те, що подання доказів та доведення перед судом їх переконливості - є обов`язком сторін. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Крім того, як зауважує Європейський суд з прав людини, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88). Також, слід зазначити, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, а якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована - вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зокрема щодо наявності вини у залитті квартири позивача, представник відповідача вказала, що долучений до позовної заяви акт про залиття не є належним доказом, оскільки не відповідає формі, яка є додатком до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та роз`яснень, наданих Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 за № 12/20-11-1975, а саме: акт не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; у акті зазначено у складі комісії - власник кв. № 8 (Представники) [PERSON] [PERSON] - проте будь-які відомості щодо цих осіб відсутні та відсутня інформація про їх будь-яке відношення до квартири № 8 ; акт не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття (внесено запис [PERSON] та стоїть підпис. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] - це дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] ); ??акт було складено за відсутності відповідачки та/або її представника; акт не містить підпису відповідачки як власника квартири або ж підпису її представника про ознайомлення з таким актом або ж інформації про відмову від підпису останніх; акт складено без урахування членами комісії наданих відповідачкою або її представником пояснень; акт не містить відомостей про обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість. ??Висновки комісії, викладені в акті, не відповідають фактичним обставинам справи. В акті зазначено неправдиву інформацію про те, що 20 серпня 2024 року комісією виявлено пошкодження з`єднувальних елементів зливного бачка та унітазу, внаслідок чого вода лилася на підлогу санвузлу (ванної). Проте під час обстеження, яке було проведено 20 серпня 2024 року вказані обставини не були встановлені. Проте суд відхиляє такі доводи представника відповідача, з огляду на те, що з наданого позивачем акту про залиття вбачається, що в ньому вказано причини залиття квартири, місце де трапилося залиття, подія, що трапилася. При цьому, недотримання форми акта не спростовує факту залиття житлового приміщення. Відповідачкою не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що шкода квартирі № 8 завдана не з її вини, а також не заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи для визначення причин залиття, якщо відповідачка не погоджується із зазначеними в акті про залиття. Ані відповідачкою, ані її представником вказані в акті обставини не спростовані, а сам акт не оскаржувався (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 727/2372/18). Посилання на те, що акти були складені без участі відповідачки та без її підпису, не спростовують її вину у залитті квартири та не можуть бути підставою для звільнення відповідачки від відповідальності. Суд також відхиляє доводи представника відповідача про те, причиною залиття квартири стало неналежне технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного- гарячого водопостачання виконавцем послуг та балансоутримувачем будинку, що призвело до витоку гарячої води із системи гарячого водопостачання, оскільки суду не було надано жодних та належних доказів такого. У відзиві на позов зазначено, що відповідачка зверталась до ліцензованої установи для отримання висновку причин залиття, проте будь-який висновок, на спростування акту про залиття суду надано відповідачкою не було, а отже таке є власною думкою відповідачки та обраним способом захисту з метою уникнення відповідальності. Належних, достатніх та допустимих доказів на спростування вказаного, а також доказів того, що причиною залиття квартири позивачів були інші пошкодження, зокрема внутрішньобудинкових мереж чи інше, не пов`язане із квартирою відповідачки, суду надано не було. Крім того, суд зауважує, що комісією було чітко встановлено, що залиття квартири № 8 відбулось саме з квартири № 12 . Відповідно до пунктів 4, 5 розділу І Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Відповідно до частини першої статті 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до санітарнотехнічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання житлового будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та інших місцях загального користування. Честиною 2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для користування як єдиного цілого, - за умов, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартири та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Ст. 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитись до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економічно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Не проживання або не постійне проживання власника квартири не є підставою не здійснювати утримувати свою власність, забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до обладнання і вчасно повідомляти обслуговуючу компанію про йомовірні порушення, аварійні ситуації тощо. відповідач не надала підтверджень щодо звернення до обслуговуючої компанії про наявність пошкоджень мереж. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 25 вересня 2025 року № 09/2024 вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі [ADDRESS] , для усунення наслідків залиття, яке зафіксоване в акту про залиття від 20 серпня 2024 року складає 278120 грн (а.с. 16-27). Заперечуючи проти визначеної вартості відновлювального ремонту, представник відповідача вказала, що висновок був наданий експертом, який не має діючого свідоцтва на час проведення експертизи та складання висновку. Суд відхиляє такі твердження представника відповідача, враховуючи наступне. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 10.12.2024 року № 3565/5 «Деякі питання у сфері судово-експертної діяльності» видані до набрання чинності Законом України від 10.10.2024 року № 4017- ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про адміністративну процедуру» свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, стосовно яких в установленому законом порядку не було прийнято рішення про їх анулювання, є дійсними та вважаються безстроковими. Рішень щодо анулювання свідоцтва судового експерта Малого Олексія Вікторовича ухвалено не було. Також, відповідно до статті 16 ЗУ «Про судову експертизу» рішення експертно-кваліфікаційної комісії про присвоєння кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю та складення особою присяги судового експерта дає право особі на проведення судової експертизи та є підставою для видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта (далі - Свідоцтво). Свідоцтво є документом, що підтверджує наявність кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю. Свідоцтво видається особі протягом семи календарних днів з дня прийняття експертно-кваліфікаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю. Свідоцтво є безстроковим». Крім того, на спростування висновку про вартість відновлювального ремонту, наданого позивачем, не було надано інших належних та достатніх доказів, не заявлялось клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи. Стосовно попередження про кримінальну відповідальність судового експерта, суд зазначає, що на аркуші 2 висновку зазначено, що експерту відомо про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за статтею 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Висновок підготовлено для подання до суду. Безпосередньо під цим написом підпис експерта відсутній, в той же час на кожному аркуші висновку внизу тексту зазначено: «судовий експерт Малий О.В.» та на кожному аркуші висновку проставлений підпис експерта. Отже вказане спростовує доводи представника відповідача про те, що експерт Малий О.В. не був попереджений про кримінальну відповідальність. Отже, оскільки відповідачем вказаний у звіті розмір збитків не спростований, з відповідача на користь позивача належить стягнути 278120 грн збитків, спричинених залиттям квартири. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто обов`язок доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (статті 76, 77 ЦПК України). Відповідно до частин першої, п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи все вище зазначена, з огляду на те, що відповідач та її представник не спростувала належними та допустимими доказами її вини у залитті квартири позивача, клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла, та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачеві майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди і саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, зважаючи на те, що позивач є власником квартири № 8 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у розмірі 278120 грн підлягають задоволенню Також судом установлено, що позивач понесла витрати за складання звіту в розмірі 15000 грн (а.с. 28-32), тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає до стягенння з відповідача судовий збір у розмірі 2781, 20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved