Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № 805496671 від 04.04.2021 року на загальну суму 20 613,00 грн, яка складається з наступного: 6 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 613,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору 2\~422, 40 грн та витрати на правничу допомогу 7\~000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 04.04.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 805496671 на суму 6 000,00 грн. Відповідач не виконав умови договору щодо порядку повернення кредитних коштів і в нього виникла заборгованість. 28.11.2018 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечують. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем його реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулась із зазначенням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 15 вересня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 24 вересня 2025 року на електронну пошту суду від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшла відповідь. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 04.04.2021\~року між\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~ [PERSON] було\~укладено кредитний\~договір №\~805496671,\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису.Електронний підпис одноразовий ідентифікатор MNV7ZE56 відправлено 04.04.2021 6:24:08 на номер телефону [NUMBER] відповідача та введено ним 04.04.2021 6:24:53. Введення позичальником одноразового ідентифікатора у відповідне поле в особистому кабінеті на сайті кредитодавця є підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору та паспорту споживчого кредиту сума (загальний розмір) кредиту становить 6 000,00 грн; строк - 23 днів від дати отримання кредиту позичальником, з можливістю продовження строку; Тип процентної ставки фіксована; процентна ставка 839,50 % річних; Орієнтовна загальна вартість кредиту за дисконтною процентною ставкою складає 8 346 грн 00 коп. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, а тому не продовжив строк договору. На підтвердження переказу коштів первісний кредитор виконав свій обов`язок та 04.04.2021 року перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Факт переказу коштів підтверджується платіжним дорученням № cfead0d8-5a88-4363-b98b-76ad9ae7cbb3 від 04.04.2021 року, а також довідкою та письмовими поясненнями ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 02.12.2024 року. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. Тобто, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). А тому позивач, просив витребувати в АТ «Райффайзен Банк» докази, які містять банківську таємницю та підтверджують факт переказу коштів на банківську карту відповідача. 24.09.2025 року від АТ «Райффайзен Банк» надійшов лист в якому повідомляється, що банківської карти [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] не знайдено. Додатково просять надати інформацію про власника зазначеної банківської карти, а саме надати повний номер карти. Позивачем не було надано вищевказаної інформації про повний номер карти, проте суд зазначає, не надано відповідачем і доказів того, що на картковий рахунок\~№ [NUMBER] не було перераховано суму у розмірі 6 000 гривень 00 копійок. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що боржник має доступ до свого рахунку, а тому саме він мав би надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження тієї обставини, що кошти від кредитора на виконання умов укладеного договору не надходили на його кредитний рахунок. Виходячи з цього, суд вважає, що позивач надав достатньо доказів про перерахунок коштів відповідачу. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою первісним позивачем, з 04.04.2021 року по 01.06.2021 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідачка не виконала належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в неї сформувалась заборгованість в загальній сумі 13\~023,00 грн, що складається із: 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 7\~176,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 28.11.2018 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», з 01.06.2021 року по 31.08.2023 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідачка не виконала належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в неї сформувалась заборгованість в загальній сумі 20\~613,00 грн, що складається із: 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 14 613,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач зазначає, що у період відступлень права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників) відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору, які додані до позовної заяви. Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 805496671 від 04.04.2021 року у відповідачки сформувалась заборгованість в розмірі 20\~613,00 грн, що складається із: 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 14\~613,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 04.04.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 805496671, та відповідачу було надано кредит в розмірі 6\~000,00 грн строком на 23 дні з можливістю продовження. Позивачем надано докази, що згідно договорів факторингу він набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 805496671. [PERSON] не виконав умови кредитного договору і станом на момент подання позову його заборгованість складає 20\~613,00 грн. Однак суд не погоджується із сумою заборгованості в частині нарахування відсотків. Оскільки відповідачу було надано позику в сумі 6 000,00 грн на термін 23 днів, тобто до 27.04.2020 року. А відповідно до Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до договору, сума кредиту 6\~000,00 грн, проценти за користування кредитом 2\~346,00 грн, фіксована процентна ставка за день користування 1,7 %, загальна вартість кредиту 8\~346,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, а тому не продовжив строк договору. Отже, первісний кредитор мав право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 23 днів, тобто з 04.04.2020 року по 27.04.2020 року, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки складає 2\~346,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача суперечить вищевказаним умовам договору. Отже, на думку суду позов підлягає до часткового задоволення в розмірі 8\~346,00 грн, що складається із тіло кредиту 6\~000,00 грн та відсотки 2\~346,00 грн. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.\~ Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, додаткова угода до нього № 25770548882 від 09.07.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, копія довіреності та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю представника позивача. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 3000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 25915 від 02.09.2025 року про сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 8\~346,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (40,49 %), а саме судового збору 980,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial