Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся керівник Золотоніської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначено, що у ході реалізації повноважень, визначених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Золотоніською окружною прокуратурою виявлено порушення чинного законодавства факт самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 7121581500:14:003:0559, площею 48,5244 га, сільськогосподарського призначення. Відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № 6/2024 від 07.08.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки. На підставі протоколу, начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради 16.08.2024 винесено постанову №6/2024 про накладення на відповідача стягнення у виді штрафу у сумі 170 грн 00 коп., який згідно з квитанцією №70413839 від 16.08.2024 сплачено відповідачем у добровільному порядку. Начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963. здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 24 456 грн 77 коп., який відповідно до повідомлення від 16.08.2024 №1901/02-34 надіслано відповідачу. Згідно з платіжною інструкцією №70414107 від 16.08.2024 шкода, заподіяна внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 24\~456 грн 77 коп., відповідачем сплачена. Однак, у подальшому встановлено, що під час розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, допущено арифметичну помилку а саме замість коефіцієнта функціонального використання земель 2,5 було застосовано коефіцієнт 1, тому 25.03.2025 начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, здійснено уточнений розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 61\~141 грн 92 коп., який відповідно до повідомлення від 25.03.2025 №743/02-34 надіслано відповідачу. Шкода в сумі 36\~685 грн 15 коп., як різниця між нарахованою та сплаченою відповідачем 16.08.2024 сумою, станом на день звернення з даним позовом до суду добровільному порядку не сплачена. Ухвалою суду від 03.11.2925 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. Прокурор у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позовній заяві. Піщанська сільська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, відповідно до наявного у матеріалах справи клопотання позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.1,2 ст.200 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4,5 ст.200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Вирішуючи питання щодо прийняття визнання позову відповідачем, заявлене ним усно у судовому засіданні, враховуючи підстави та предмет спору, та беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено відсутність правових підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що 07.08.2024 начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Пішанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області відповідно до Порядку здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності на території Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, затвердженого рішенням сесії Піщанської сільської ради від 12.12.2023 №50-20/VIII, проведено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована в адміністративних межах Піщанської ОТГ Золотоніського району за межами с. Бубнівська Слобідка з кадастровим номером 7121581500:14:003:0559 площею 48,5244 га, яка в подальшому на підставі рішення Піщанської сільської ради №60-59/VIII від 01.11.2024 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 48,5244 га» поділена на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами 7121581500:14:003:0622 площею 10 га, 7121581500:14:003:0623 площею 6 га, 7121581500:14:003:0624 площею 15 га, 7121581500:14:003:0625 площею 17,5244 га, які також відносяться до комунальної власності Піщанської сільської ради, за результатами якого встановлено факт самовільного зайняття частини вказаної земельної ділянки загальною площею 5 га, про що складено відповідний акт за № 18/2024. Також, встановлено, що вищевказана земельна ділянка комунальної власності сільськогосподарського призначення, цільове призначення землі запасу, використовується [PERSON] . Документи, що посвідчували б право приватної власності чи право оренди на вказану земельну ділянку, у [PERSON] відсутні, що свідчить про її самовільне зайняття. Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 6/2024 від 07.08.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, а саме самовільне зайняття земельної ділянки. На підставі протоколу, начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради 16.08.2024 винесено постанову №6/2024 про накладення на [PERSON] стягнення у виді штрафу у сумі 170 грн 00 коп., який згідно з квитанцією №70413839 від 16.08.2024 сплачено у добровільному порядку. Начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963. здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 24 456 грн 77 коп., який відповідно до повідомлення від 16.08.2024 №1901/02-34 надіслано [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції №70414107 від 16.08.2024 шкода, заподіяна внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 24\~456 грн 77 коп., [PERSON] сплачена. Однак, у подальшому встановлено, що під час розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, допущено арифметичну помилку а саме замість коефіцієнта функціонального використання земель 2,5 було застосовано коефіцієнт 1, тому 25.03.2025 начальником відділу земельних відносин та екології виконавчого комітету Піщанської сільської ради відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, здійснено уточнений розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5 га на суму 61\~141 грн 92 коп., який відповідно до повідомлення від 25.03.2025 №743/02-34 надіслано [PERSON] . Шкода у сумі 36\~685 грн 15 коп., як різниця між нарахованою та сплаченою [PERSON] 16.08.2024 сумою, станом на день звернення з даним позовом до суду у добровільному порядку не сплачена. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно зі\~ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. З положень\~статті 123 ЗК України\~слідує, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. За приписами ч. 1\~ст. 124 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу. У силу статей\~125,\~126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом п. б ч. 1\~ст. 211 ЗК України\~визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. У\~статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~зазначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Верховний Суд в постанові від 20.02.2020 у справі № 1940/1655/18 дійшов висновку, що будь-які дії, спрямовані на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на неї або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки. У\~ст. 56 Закону України «Про охорону земель»\~зазначено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно з законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Згідно з ст. 157 ЗК України\~відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів порушує зазначені державні інтереси, унеможливлює правомірне отримання коштів за таке користування та перешкоджає законному розпорядженню земельними ділянками. Відповідно до абз. 2 п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснено, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей\~211,\~212 ЗК України, статей\~22,\~623,\~1166,\~1172,\~1192 ЦК\~України особами, що її заподіяли. Статтею 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При вирішенні даного спору, суд зауважує, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. При цьому загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань містяться у\~статті 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Матеріалами справи підтверджується факт самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 7121581500:14:003:0559, площею 48,5244 га, сільськогосподарського призначення Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Звертаючись з даним позовом, Черкаською обласною прокуратурою сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 3 028 грн 00 коп. Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури належить стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн 00 коп.

Outcome: approved