Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2025 між сторонами був укладений кредитний договір (оферта) № 16.01.2025-100001330, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 14000,00 грн, узгоджено процентну ставку, порядок повернення кредиту та інші істотні умови. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.06.2025, утворилась заборгованість у розмірі 42140,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14000,00 грн, по процентам в розмірі 17360,00 грн, комісія 1260,00 грн, додаткова комісія 2520,00 грн та неустойки в розмірі 7000,00 грн, чим порушуються інтереси ТОВ «Споживчий центр». 26 вересня 2025 року представник відповідачки адвокат Шелудько О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову. Доводи адвоката зводились до того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів підписання сторонами договору позики та отримання позичальником коштів. У реквізитах договору позики вказано про електронний підпис сторін одноразовим ідентифікатором. Однак неможливо перевірити достовірність даного ідентифікатора, тобто, що саме така комбінація чисел та букв надсилалась позичальнику та ним була введенні при підписанні договору та що саме вказану редакцію договору було підписано позичальником. Зазначає, що позивачем до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по Кредитному договору №16.01.2025-100001330 від 16.01.2025. У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи вказаних документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у Відповідача, так і встановити її розмір. Довідка ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» про перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки не є належним доказом для підтвердження факту надання кредитором і, відповідно, отримання Відповідачем грошових коштів на виконання умов кредитного договору №16.01.2025-100001330 від 16.01.2025. Інших доказів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів саме на виконання кредитного договору №16.01.2025-100001330 від 16.01.2025 позивачем не надано. Розрахунок заборгованості, на який посилається Позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Розрахунок є виключно внутрішнім документом фінансової установи, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача. Крім того, В кредитному договорі №16.01.2025-100001330 від 16.01.2025 позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена комісія. Разом з тим, відповідачка заперечує проти нарахування неустойки, у зв`язку з тим, що у період дії в Україні воєнного стану боржників звільнено від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами, у тому числі кредитними. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 16 січня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» запропонувало відповідачці [PERSON] укласти з ними кредитний договір на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ-ХХХХ-5986. Відповідно до п. 2.2. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії)(оферти) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: вказана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Сума кредиту, строк його надання, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюються в розділі пропозиції про укладення кредитного договору (оферта)(кредитної лінії). Пунктом 4.1 Пропозиції передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок Позичальника, використовуючи електронний платіжний засіб споживача [NUMBER] . Відповідно до п. 6.1 Пропозиції Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у терміни та строки, вказані в Заявці. Заявка, відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та графік платежів, які є невід`ємною частиною договору, а також підтвердження укладення кредитного договору вчиняються в електронній формі (п.3.3.8 Пропозиції). Згідно з п. 11.3., Позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно Позичальнику, не переданий та не буде переданий в користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись Позичальником при виконанні даного договору, вчинені будь-яких операцій за ним. Відповідно до п. 11.4. Позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно Позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно Позичальником. У заявці кредитного договору № 16.01.2025-100001330 від 16.01.2025 визначено, що даний електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Дана заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився 16.01.2025. Також у заявці зазначені дата надання/видачі кредиту 16.01.2025; сума Кредиту - 14000,00 грн; строк, на який надається Кредит - 155 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 19.06.2025; визначені розміри процентних ставок "Стандарт", "Економ", денна процентна ставка комісії, графік платежів та інші умови договору. Цього ж дня від позичальника надійшла відповідь на оферту позивача укласти договір, яка підписана електронним підписом Позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору E356. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 16.01.2025-100001330 від 16.01.2025, заборгованість [PERSON] , за даним кредитним договором складає 14000,00 грн основний борг, 17360,00 грн проценти, 1260,00 грн комісія за надання, 2520,00 комісія за обслуговування, 7000,00 неустойка, разом - 42140,00 гривень. З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 98-2108 від 21.08.2025, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України № 3 від 11.11.2013 року. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16.01.2025 13:51:39 на суму 14000,00 грн (чотирнадцять тисяч грн 00 копійок), номер картки 4149629369695986, номер транзакції в системі iPay.ua 625865111, призначення платежу: Видача за договором кредиту №16.01.2025-100001330. Також позивач долучив до позовної заяви відомості щодо позичальника із BANK-ID. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та«;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зі змісту ст. ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як випливає зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповерненні грошових коштів, позивачу і як наслідок звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів. Щодо стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Пунктом 7.6 пропозиції про укладення кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. Пунктом 9.1 пропозиції про\~укладення кредитного\~договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 7000,00 грн слід відмовити. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором № 16.01.2025-100001330 від 16.01.2025 в розмірі 35140,00 грн, що складається з 14000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 17360,00 грн заборгованості за процентами, 1260,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту та 2520,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування. Крім того, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2020,00 гривень.

Outcome: partial