Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі також позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач, клієнт). Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 06.10.2015 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. З моменту підписання відповідачем заяви між банком та [PERSON] був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 80000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 09/18, тип Універсальна GOLD. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка № 4149625810672137, строк дії - 05/19, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 11/20, тип Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 03/22, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 06/23, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 06/23, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 08/27, тип - Універсальна GOLD. 01.09.2021 відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідач отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 01/25, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви відповідач мав заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Починаючи з 01.09.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви у розмірі 40,8%. За погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 17745,78 грн. Також позивач зазначає, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов назустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач, отримуючи кредитні картки, фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим маючи безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком клієнт не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 26.01.2025 відповідач мав заборгованість у розмірі 100514,54 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 82768,76 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17745,78 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. У подальшому, на стадії розгляду справи по суті, у зв`язку із погашенням відповідачем частини суми заборгованості, позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.10.2015 у розмірі 98514,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 80768,76 грн, заборгованість за відсотками 17745,78 грн. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти позову не подав, у судові засідання, будучи повідомлений належним чином, не з`явився. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 19 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», за підписом представника Ляра Дмитра Юрійовича (т. 1, а.с. 1-15). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 09.04.2025 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, призначено на 05.05.2025 підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (т. 2, а.с. 137-138). 05.05.2025 до суду надійшло клопотання позивача, за підписом заступника керівника департаменту зі стягнення заборгованості в Північному макрорегіоні Потапенка Р. В., про відкладення засідання на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні (т. 2, а.с. 161). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулось із позначкою «одержувач відсутній за вказаною адресою» (т. 2, а.с. 159-160), що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) вважається належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. У підготовче судове засідання 05.05.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотань або заяв не надходило. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05.05.2025 підготовче судове засідання відкладено на 04.06.2025 (т. 2, а.с. 167). 04.06.2025 до суду надійшла заява представника позивача Андрійченка В. М. про проведення підготовчого судового засідання у цій справі без участі представника позивача, вважає, що завдання підготовчого провадження досягнуті, просить призначити справу до розгляду по суті (т. 2, а.с. 85). Відповідач про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із ухвалою суду про відкладення розгляду справи та судовою повісткою повернулось із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», проставленою 20.05.2025 (т. 2, а.с. 183-184). Відповідач також викликався до суду шляхом оголошення на веб-ресурсі «Судова влада України» (т. 2, а.с. 179). У підготовче судове засідання 04.06.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотань або заяв не надходило. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 04.06.2025 закрито підготовче провадження у цій справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.08.2025 (т. 2, а.с. 189-190). Означену ухвалу суду із судовими повістками направлено сторонам. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулось із позначкою «одержувач відсутній за вказаною адресою», проставленою 10.07.2025 (т. 2, а.с. 207-208). 08.08.2025 до суду надійшла заява представника позивача Андрійченка В. М. про відкладення розгляду справи на іншу дату для подання додаткових доказів по справі (т. 2, а.с. 209). У судове засідання 08.08.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08.08.2025 розгляд справи відкладено на 08.09.2025 (т. 2, а.с. 211). Означену ухвалу суду із судовими повістками направлено сторонам. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулось із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», проставленою 21.08.2025 (т. 2, а.с. 227-228). Відповідач також викликався до суду шляхом оголошення на веб-ресурсі «Судова влада України» (т. 2, а.с. 223). 04.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача, заступника керівника департаменту зі стягнення заборгованості в Північному макрорегіоні АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», про відкладення розгляду справи на іншу дату для надання можливості відповідачу добровільного погашення боргу (т. 2, а.с. 229). У судове засідання 08.09.2025 сторони та/або їх представники не з`явилися. Клопотань та/або заяв від відповідача не надходило. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08.09.2025 розгляд справи відкладено на 17.10.2025 (т. 2, а.с. 234). В матеріалах справи було відсутнє належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, станом на дату ухвали суду від 17.10.2025 відсутні будь-які відомості/поштові відмітки, які б за приписами ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважалися належним повідомленням відповідача. Відповідач також викликався до суду шляхом оголошення на веб-ресурсі «Судова влада України» (т. 2, а.с. 244). 17.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про долучення до матеріалів справи розрахунку стягнення заборгованості за спірним кредитним договором (із доказами відправки означеного документу відповідачу) (т. 3, а.с. 1-4). 17.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Андрійченка В. М., про відкладення розгляду справи на іншу дату для подання додаткових доказів у справі (т. 3, а.с. 5). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.10.2025 розгляд справи відкладено на 14.11.2025 (т. 3, а.с. 13). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулось із позначкою «одержувач відсутній за вказаною адресою», проставленою 08.11.2025 (т. 3, а.с. 15-16, 27). 10.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання/заява представника позивача Годованика Богдана Олеговича про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зменшенням позовних вимог (т. 3, а.с. 17). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 14.11.2025 розгляд справи відкладено на 17.12.2025 (т. 3, а.с. 29). 20.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Савіхіної А. М. про зменшення розміру позовних вимог. У судовому засіданні 17.12.2025 представник позивача, адвокат Андрійченко В. М. підтримав позовну заяву, надав пояснення по суті справи, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач та/або його представник у судове засідання не з`явилися, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторони відповідача. 17.12.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду у цій справі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] 06.10.2015 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які разом з тарифами складають договір про надання банківських послуг, умови якого він зобов`язався виконувати (т. 1, а.с. 211). В подальшому, в процесі користування рахунком, 01.09.2021 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі змісту якої вбачається, що підписанням цієї заяви відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі також умови та правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви (т. 1, а.с. 212-233), які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та генеральний кредитний договір (надалі також договір, кредитний договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (т. 1, а.с. 243-250 т. 2, а.с. 1-95). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті (т. 1, а.с. 241). Відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг основними умовами кредитування є: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - розмір кредитного ліміту не перевищує: 75000,00 грн для карти «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом. За умовами кредитного договору, укладеного з відповідачем, процентна ставка, відсотків річних: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки - фіксована. Сторони кредитного договору погодили, що повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. В матеріалах справи наявний також паспорт споживчого кредиту, який містить відповідні умови кредитування (т. 1, а.с. 234-242). Як слідує із довідки б/н від 28.01.2025 (т. 1, а.с. 210), [PERSON] у зв`язку з оформленням кредитних відносин надані такі кредитні картки: № [NUMBER] , строк дії - 09/18, тип Універсальна GOLD; № 4149625810672137, строк дії - 05/19, тип - Універсальна GOLD; № 5168742360118578, строк дії 11/20, тип Універсальна GOLD; № 5168742218830531, строк дії 03/22, тип - Універсальна GOLD; №5168745322071066, строк дії 06/23, тип - Універсальна GOLD; №5168745322070654, строк дії 06/23, тип - Універсальна GOLD; № 4149629362333254, строк дії 08/27, тип - Універсальна GOLD; №4149629319280798, строк дії 01/25, тип - Універсальна GOLD. З виписки за договором № б/н за період з 06.10.2015 по 28.01.2025 (т. 1, а.с. 83-208) вбачається також, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював та приймав перекази, отримував (знімав) готівку та поповнював готівкою свій рахунок тощо. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції. З розрахунку заборгованості (т. 1, а.с. 18-82) вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, що відображено в графі «Сума погашення за наданим кредитом». Станом на 30.06.2019, за наданим позивачем розрахунком, відповідач мав заборгованість у розмірі 100514,54 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 82768,76 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17745,78 грн. Станом на 04.11.2025, за наданим позивачем розрахунком, відповідач має заборгованість у розмірі 98514,54 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 80768,76 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 17745,78 грн. Як слідує із означеного розрахунку, відповідачем було здійснено останній платіж та погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн 30.10.2025. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що відповідачем порушено умови договору № б/н від 06.10.2015, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин. що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Постановою Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019 затверджено Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, яке діяло на дату підписання відповідачем заяви від 01.09.2021 (надалі також Положення). Відповідно до п.п. 5 п. 3 Положення цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. Цифровий власноручний підпис зберігається як реквізит електронного документа, що підписується, та нерозривно з ним поєднується (п. 6, 15 Положення). Згідно із п. 7, 8 Положення використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Банк самостійно визначає технологію створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, та забезпечує дотримання вимог цього Банк зобов`язаний надіслати клієнту примірник підписаного в електронній формі документа, що дає змогу встановити дату і час його підписання та дату відправлення на адресу електронної пошти, зазначеної клієнтом, або надати документ в інший спосіб, узгоджений з клієнтом. На вимогу клієнта уповноважений працівник банку зобов`язаний надати засвідчену копію підписаного сторонами документа в паперовій формі (п. 12 Положення). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Норми процесуального права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За приписами п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Зміст спірних правовідносин полягає у виконанні/невиконанні сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором. Предметом позову є стягнення заборгованості клієнта (відповідача) внаслідок неповернення суми кредиту та несплати процентів річних. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що 06.10.2015 власноручно підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які разом з тарифами складають договір про надання банківських послуг, умови якого він зобов`язався виконувати. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 80000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. При цьому, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач у подальшому отримав ще декілька кредитних карток, тип Універсальна GOLD. 01.09.2021 [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, а також отримано додаткову кредитну картку, тип - Універсальна GOLD. Означену заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Суд дійшов до висновку, що при укладенні договору (договору про надання банківських послуг/кредитного договору) його сторонами було погоджено усі істотні умови для цього різновиду договору. Відповідач після отримання кредитних карток за умовами укладеного з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору здійснював дії щодо проведення їх активації, користувався картками, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. При цьому, суд бере до уваги доводи позовної заяви, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов назустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року (її розмір становив 0%), а в подальшому із 01.04.2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Починаючи з 01.09.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме у розмірі 40,8%. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позовної заяви, що банк свої зобов`язання за договором (договором про надання банківських послуг/кредитним договором) виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач, отримуючи кредитні картки, фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до власне рахунку. Відповідач не спростував факту отримання кредитних карток та отримання за ними кредитних коштів. Доказів повернення кредитних коштів за договором та погашення відповідачем заборгованості за ним у повному обсязі матеріали цієї справи не містять. Отже, суд доходить до переконання, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідач не здійснив розрахунок за договором в строки, визначені його умовами. Відтак, за наслідками не виконання відповідачем умов договору (договору про надання банківських послуг/кредитного договору) у нього утворилась заборгованість, яка станом на 04.11.2025 складає 98514,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 80768,76 грн, заборгованість за відсотками 17745,78 грн, належні докази чого надані позивачем. Відповідачем вказаний розмір заборгованості не спростований, контррозрахунок не надано. Разом з тим, суд зауважує, що предметом позовних вимог у цій справі є стягнення заборгованості із відповідача за кредитним договором б/н від 06.10.2015 на загальну суму 100514,54 грн. Заява про зменшення розміру позовних вимог до суми 98514,54 грн подана позивачем 20.11.2025, тобто, на стадії розгляду справи по суті, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Відтак, заява позивача про зменшення позовних вимог не приймається судом. Разом з тим, зважаючи на надані позивачем докази, суд вважає обґрунтованою суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 98514,54 грн, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в означеній частині. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, судом досліджені докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку обґрунтування, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею. За результатами, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, дійшов до переконання, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, суму процентів не сплатив, чим порушив права кредитора, зважаючи на що позов підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором б/н від 06.10.2015 в розмірі 98514,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 80768,76 грн, заборгованість за відсотками 17745,78 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 2422,40 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що підтверджується платіжною інструкцією № BOJ61B47Н3 від 31.01.2025 (т. 2, а.с. 123). Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2374,19 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (98514,54 грн х 100 % : 100514,54,00 грн = 98,01 %. 2422,40 грн х 98,01 % = 2374,19 грн). До ухвалення рішення у справі ні позивач, ні відповідач не повідомили суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених інших судових витрат; про причини неможливості надання таких доказів. Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не має підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення учасникам справи терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України). Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: partial