Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

22.08.2025 на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, засобами поштового зв`язку «Укрпошта», надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Міністерство оборони України, Військова частина [NUMBER] Міністерства оборони України, в якій вона просить оголосити громадянина України [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] в населеному пункті Берестове Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначено, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , та встановлення даного факту їй потрібно для отримання свідоцтва про смерть, а також, отримання соціальних гарантій визначених Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за №168, оформлення відповідних пільг, грошової допомоги. З приводу обставин зникнення [PERSON] зазначено, що він був військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, сержантом гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , якого надалі було призначено наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 15.01.2023 р. № 8-РС на посаду номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] з 18.01.2023. 06.02.2023 вона отримала сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зниклого безвісти № 10 від [INFO] про те, що її чоловік [PERSON] [INFO] поблизу населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області під час ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації зник безвісти. У витязі із наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 572 від 18.02.2023 про результати службової перевірки за фактом встановлення обставин відсутності особового складу мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти, встановлено, що 04.02.2023 під час штурмових дій щодо відновлення втрачених позицій штурмовою групою зі складу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] , внаслідок безпосереднього зіткнення з противником, підрозділи мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] понесли втрати, а саме сержант [PERSON] зник безвісти. Також зазначається, що начальнику ГУНП в Донецькій області командиром військової частини [NUMBER] 05.02.2023 р. надіслано заяву № 4/275, за результатом розгляду якої слідчим відділення Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2023 р. № 12023052150000238 за ч.2 ст.115 КК України щодо військовослужбовців військової частини [NUMBER] сержанта [PERSON] . Встановлено, що відомостей та документів, які б свідчили про віднайдення військовослужбовця сержанта [PERSON] , встановлення його місцезнаходження, або щодо його перебування в полоні чи на непідконтрольній Україні території, загинувшим чи пораненим в лікувальних закладах не надходило, телефонний зв`язок з ними відсутній, рідні та близькі не володіють інформацією щодо його місцезнаходження, а у діях посадових та службових осіб ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не встановлено. Наказано вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій сержанта [PERSON] до часу надходження відомостей про віднайденя особи (тіла), перебування в полоні чи загибелі. А також обставини зникнення вважати такими, які пов`язані з виконанням бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, настало під час виконання обов`язків військової служби при відсічі і стримуванні збройної агресії. Тож, станом на сьогоднішній день [PERSON] рахується зниклим безвісти за особливих обставин. Враховуючи наведене, просить суд оголосити померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задоволити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення заяви поклався на думку суду, подавши суду відповідні письмові пояснення по справі. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні, просив врахувати письмові пояснення, в яких вказав, що як вбачається з матеріалів справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини [NUMBER] . Тобто всією можливою інформацію щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] . З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення одноразової грошової допомоги. Водночас діти (за умовою наявності перерахованих осіб) зниклого безвісти, до участі у справі не залучені, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись їх інтересів також. У пункті 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 р., встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Таким чином, Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Заявник [PERSON] являється дружиною [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим повторно 29.05.2024 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №18 від 18.01.2023 військовослужбовця, військової служби за призовом під час мобілізації, сержанта [PERSON] головного сержанта гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 15 січня 2023 року № 8-РС, на посаду номера обслуги мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , який прибув для подальшого проходження військової служби військової частини [NUMBER] , з 18 січня 2023 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, з 19 січня 2023 року зараховано на котлове забезпечення і вважати таким, що з 18 січня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 04.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №510 проведено службове розслідування за фактом встановлення обставин відсутності особового складу мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти. 06 лютого 2023 року заявнику адресовано сповіщення №10, підписане ТВО начальника [INFO] , про те, що її чоловік, сержант [PERSON] , 1967 року народження, номер обслуги мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , [INFO] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] під час виконання бойових дій з військовими формуваннями російської федерації зник безвісти. Відповідно до відомостей, що містяться у Витязі з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20231113-1423 від 13.11.2023, [PERSON] , [INFO] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу, набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 03.08.2023. У травні 2025 року заявник звернулася через [INFO] до ВЧ [NUMBER] щодо надання інформації, яка стосується її чоловіка [PERSON] . Військова частина [NUMBER] надала відповідь на запит № 2164 від 07.05.2025, в якій зазначено, зокрема, що з метою перевірки відомостей, щодо захоплення сержанта [PERSON] в полон, було подано встановленим порядком інформацію (лист № 4/271 від 05.02.2023) до Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок збройної агресії проти України, який функціонує при Службі безпеки України і формує списки громадян України, які потрапили у полон чи зникли безвісти, для вирішення питання щодо розшуку військовослужбовця та його обміну. Також стосовно сержанта [PERSON] направлені запити до Національного комітету Червоного Хреста України за вихідним № 4/272 від 05.02.2023, до Національного інформаційного бюро на вихідним № 4/273 від 05.02.2023, до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за вихідним № 4/274 від 05.02.2023. Зазначено, що командуванням ВЧ [NUMBER] вжито всіх дієвих та передбачених законодавством заходів для встановлення місцезнаходження зниклого безвісти за особливих обставин сержанта [PERSON] . Тож, Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день [PERSON] рахується зниклим безвісти за особливих обставин. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При розгляді справ про оголошення особи померлою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виснувала наступне. Оголошення фізичної особи померлою - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Також Велика Палата виснувала, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики, станом на час ухвалення постанови, був Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який втратив чинність. Станом на час розгляду даної справи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі - Перелік). Так, відповідно до вказаного Переліку н.п. Берестове, Донецької області (місце зникнення безвісти [PERSON] під час бойового зіткнення із збройним формуванням російської федерації) відноситься до території активних бойових дій, які станом на час розгляду справи не завершилися. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Як вбачається із сповіщення сім`ї №10, сержант [PERSON] , 1967 року народження, номер обслуги мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , [INFO] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] під час виконання бойових дій з військовими формуваннями російської федерації зник безвісти. Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 10215 від 29.12.2023 р., сержант [PERSON] дійсно в період з 18.01.2023 по 04.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Берестове Соледарської МТГ Донецької області. Так, відповідно до Витягу з із наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) №572 від 18.02.2023 про результати службової перевірки за фактом встановлення обставин відсутності особового складу мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти, встановлено, що 04.02.2023 під час штурмових дій щодо відновлення втрачених позицій штурмовою групою зі складу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] , внаслідок безпосереднього зіткнення з противником, підрозділи мотопіхотного батальйону управління військової частини [NUMBER] понесли втрати, а саме сержант [PERSON] зник безвісти. Також зазначається, що начальнику ГУНП в Донецькій області командиром військової частини [NUMBER] 05.02.2023 надіслано заяву № 4/275, за результатом розгляду якої слідчим відділення Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2023 №12023052150000238 за ч.2 ст.115 КК України щодо військовослужбовців військової частини [NUMBER] сержанта [PERSON] . Встановлено, що відомостей та документів, які б свідчили про віднайдення військовослужбовця сержанта [PERSON] , встановлення його місцезнаходження, або щодо його перебування в полоні чи на непідконтрольній Україні території, загинувшим чи пораненим в лікувальних закладах не надходило, телефонний зв`язок з ними відсутній, рідні та близькі не володіють інформацією щодо його місцезнаходження, а у діях посадових та службових осіб ознак адміністративного чи кримінального правопорушення не встановлено. Наказано вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій сержанта [PERSON] до часу надходження відомостей про віднайденя особи (тіла), перебування в полоні чи загибелі. А також обставини зникнення вважати такими, які пов`язані з виконанням бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, настало під час виконання обов`язків військової служби при відсічі і стримуванні збройної агресії проти України, внаслідок протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, пов`язане із проходження військової служби і виконанням обов`язків по захисту Батьківщини. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №37 від 06.02.2023 [PERSON] визнано безвісти зниклим та увільнено від займаних посад і зараховано в розпорядження командира військової частини [NUMBER] з 06.02.2023. В рамках службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 04.02.2023 №510, були відібрані пояснення 08.02.2023 у військовослужбовця [PERSON] , який пояснив, що « [INFO] поблизу населеного пункту Берестове Донецької області мій підрозділ виконував бойове завдання. Приблизно біля 07 години ранку штурмова група висунулась по посадці в напрямку втраченої позиції «Золотий», на якій закріпилися військові формування російської федерації. Коли підійшли до позиції на відстань приблизно 30 метрів, противник відкрив вогонь по групі з кулеметів та стрілецької зброї, вогонь противником вівся дуже інтенсивно та прицільно. Біля мене лежав на землі сержант [PERSON] , який кричав, що його болять груди, коли я та командир 3 мотопіхотної роти старший лейтенант [PERSON] почали надавати сержанту [PERSON] допомогу, стало зрозуміло, що сержанта [PERSON] поранено, в ході надання допомоги я побачив, що сержант [PERSON] вже не подає ознак життя (ймовірно загинув)... Група військовослужбовців відступила, старший лейтенант [PERSON] та сержант [PERSON] залишились там лежати. 07.02.2023 біля 06 години 00 хвилини група військовослужбовців 3 мотопіхотної роти у кількості восьми чоловік висунулась до позиції «Золотий» для евакуації старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] , проте евакуювати останніх не вдалось тому, що ворог не дав можливості підійти близько до позиції, противник відразу відкривав вогонь зі стрілецької зброї та мінометів». Також в рамках зазначеного службового розслідування 08.02.2023 відібрані пояснення у військовослужбовця [PERSON] , який пояснив, що « [INFO] поблизу населеного пункту Берестове Донецької області його підрозділ виконував бойове завдання. Приблизно біля 07 години ранку штурмова група ... висунулась по посадці в напрямку втраченої позиції «Золотий», на якій закріпилися військові формування російської федерації. Коли підійшли до позиції на відстань приблизно 30 метрів, противник відкрив вогонь по групі з кулеметів та стрілецької зброї, вогонь противником вівся дуже інтенсивно та прицільно і всі військовослужбовці полягали на землю ховаючись від обстрілів, через деякий час він побачив, що солдат [PERSON] та старший лейтенант [PERSON] надають допомогу сержанту [PERSON] , якого було поранено в область грудей, але допомогти не вдалось, поранення було несумісне з життям... Ворожі обстріли не припинялись, після чого задля збереження життя решти військовослужбовців група відступила, старший лейтенант [PERSON] та сержант [PERSON] залишились там лежати. 07.02.2023 біля 06 години 00 хвилини група військовослужбовців З мотопіхотної роти у кількості восьми чоловік висунулась до позиції «Золотий» для евакуації старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] , проте евакуювати останніх не вдалось тому, що ворог не дав можливості підійти близько до позиції, противник відразу відкривав вогонь зі стрілецької зброї та мінометів». Згідно з інформацією, що міститься у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.12.2023, кримінальне провадження номер 12023052150000238 зареєстроване 05.02.2023 Бахмутським районним відділом поліції ГУ НП в Донецькій області за п.1 ч.2 ст.115 КК України із зазначенням наступних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «05.02.2023 до ЧЧ Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області надійшла пошта з ВЧ [NUMBER] про те, що 04.02.2023 року під час проведення штурмових дій штурмовою групою позицій противника у районі населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області зникли безвісти військовослужбовці ВЧ [NUMBER] :... 2) сержант [PERSON] , [INFO] , мобілізований, номер обслуги 2 мотопіхотного відділення З мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління ВЧ [NUMBER] . (ЄО 1860 від 05.02.2023)». Як встановлено з матеріалів цивільної справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, є наказ командира військової частини про результати проведення службового розслідування, яким встановлено, що [PERSON] вважається зниклим безвісти. Окрім того, як слідує із сповіщення сім`ї №10, [PERSON] вважається зниклим безвісти в районі населеного пункту Берестове Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойових дій з військовими формуваннями російської федерації. Таким чином, встановлені обставини справи та той факт, що на території ймовірної загибелі сержанта [PERSON] тривають активні бойові дії, не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення [PERSON] померлим до спливу строку, визначеного реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, на який посилається заявник, а відлік вказаного строку зазначений заявником від дня ймовірної загибелі [PERSON] є помилковим, оскільки в даному випадку, враховуючи висновки ВП ВС, він бере початок з дня закінчення бойових дій на території ймовірної загибелі останнього. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , в населеному пункті Берестове Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed