Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Семенова М.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, як орган опіки і піклування про позбавлення останньої батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що її довірителька, [PERSON] є бабусею трьох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] . Матір`ю малолітніх дітей є її донька, відповідач у справі, [PERSON] - [INFO] . 15.12.2024 року відповідач, без будь-якого попередження чи погодження, залишила трьох малолітніх дітей у сусідки - [PERSON] та повністю припинила будь-який контакт із родиною, не виходила на зв`язок. Їі місцезнаходження залишалося невідомим. Задля безпеки, належного догляду та утримання дітей, позивач забрала малолітніх дітей до себе, де вони наразі й проживають. Вона самостійно піклується про них, забезпечує їх всім необхідним для повноцінного життя, включаючи харчування, одяг, засоби гігієни, медичне обслуговування та сприяє їх навчанню й розвитку. Діти проживають у стабільному середовищі, де їм гарантується турбота, увага та емоційна підтримка. Зв`язатися з відповідачем неможливо, оскільки вона свідомо уникала будь-якого піклування з близькими та родичами: заблокувала всі засоби зв`язку, включаючи телефонні номери, месенджери та соціальні мережі. Разом із цим, відповідач отримує державну соціальну допомогу на утримання дітей і упродовж останніх трьох місяців систематично використовувала вказані кошти суто на власні потреби, не пов`язані з забезпеченням потреб малолітніх дітей. Представник позивача вважає, що наведені обставини свідчать про повне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, нехтування інтересами дітей, відсутність елементарної турботи, зацікавленості та піклування про їх життя, розвиток і безпеку. З огляду на викладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2025 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.08.2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог: Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки і піклування [PERSON] вважала позов обґрунтованим. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1996 року відповідач, [PERSON] - [INFO] є донькою позивача [PERSON] . Матір`ю малолітніх, [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] [INFO] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.01.2015 року, серії [NUMBER] від 25.02.2021 року, серії [NUMBER] від 09.06.2023 року, Витягами з Державного РАЦС громадян про державну реєстрацію народження № 00050742619, № 00050742930, № 00050742805 від 18.04.2025 року, з яких вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1,2 ст.135 Сімейного кодексу України. З позовної заяви вбачається, що 15.12.2025 року відповідач [PERSON] без будь-якого попередження чи погодження, залишила трьох малолітніх дітей у сусідки [PERSON] не повідомивши її про тривалість своєї відсутності, не залишивши контактів для зв`язку та не пояснивши своїх подальших намірів. В подальшому, відповідач повністю припинила будь-який контакт із родичами, сусідкою та іншими особами, які могли б допомогти у догляді за дітьми. Задля безпеки належного догляду та утримання дітей, позивач [PERSON] забрала дітей до себе, де вони наразі й проживають. Позивач самостійно піклується про дітей, забезпечує їх всім необхідним для повноцінного життя, включаючи харчування, одяг, засоби гігієни, медичне обслуговування та сприяє їх навчанню й розвитку. Діти проживають у стабільному середовищі, де їм гарантується турбота, увага та емоційна підтримка. Так, із Довідки КНП «ЛДКЦ» КП МР № 2 від 15.04.2025 року відповідач [PERSON] перебуває на наркологічному обліку як особа, яка страждає на наркотичну залежність (перебуває на «Д»-обліку), що підтверджує наявність суттєвих ризиків та небезпек для дітей. Згідно з інформацією КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» № 196/01-10 від 26.03.2025 року, медичний супровід, лікування та обстеження малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , забезпечує [PERSON] . Із Довідки Кам`янець-Подільського ліцею № 16 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області № 01-19/25 від 04.02.2025 року вбачається, що [PERSON] не бере участі у вихованні та навчанні старшого сина [PERSON] , не відвідує навчальний заклад, не спілкується з педагогами та не цікавиться шкільними справами сина. Забезпечення шкільним приладдям, одягом та іншим необхідним цілком здійснюється [PERSON] . За інформацією дошкільного навчального закладу «Лелека» № 23 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області № 9 від 03.03.2025 року, догляд за малолітньою [PERSON] - [INFO] , а також її супровід у садочок з 24.12.2024 року по сьогоднішній день здійснює виключно [PERSON] . Окрім того, відповідач [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на утримання дітей, однак упродовж останніх трьох місяців систематичне використовує вказані коштів на власні потреби, що підтверджується Виписками по картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 01.02.2025 року по 18.02.2025 року, 07.03.2025 року по 10.03.2025 року, з 01.04.2025 року по 10.04.2025 року. Відповідно до Висновку органу опіки і піклування, яке затверджено рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 484 від 25.06.2025 року, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15, в абз.2 п.16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст.164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач свідомо не виконує батьківські обов`язки, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей, оскільки остання не приймає участі в їх житті, не здійснює їх виховання, не піклується про їх фізичний та моральний розвиток, немає жодного зв`язку із дітьми, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дітей, а тому суд приходить до висновку, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається при наявності вини в його батька/матері, які належно не виконують своїх батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з п.13 ч.2 ст.3, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved