Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

у жовтні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 96 000,00 грн, суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Також просить в порядку чч. 10, 11 ст.\~265\~ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625\~Цивільного кодексу\~України за відповідною формулою, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача. Крім цього просить роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду. що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Позов мотивований тим, що 01.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладений в електронній формі, із застосуванням електронного підпису, договір №4779973 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу шляхом перерахування коштів на банківський рахунок платіжної картки вказаний відповідачем надано кредит у розмірі 15 000,00 грн, строком на 360 днів, з 01.07.2024 року по 26.06.2025 року, з періодичністю сплати проценти кожні 20 днів, зі сплатою 1,5 % у день протягом пільгового строку. Пізніше, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, 27.02.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №4779973 від 01.07.2024 у розмірі 76\~950,00. Після укладення договору факторингу та переходу прав вимоги до позивача, відповідач не здійснював жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, а тому фактично відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 96\~000,00 грн. (а.с.1-14). Ухвалою від 20.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребував у АТ КБ «Приватбанк» відповідні докази (а.с. 105,106). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, позивач шляхом направлення електронного документу (а.с.110,111, 123,124), відповідач рекомендованими повідомленнями за зареєстрованим місцем проживання, які повернуті до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.112,113,125,126). Представник позивача в позовній заяві та поданій до суду заяві просить проводити судові засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення у справі (а.с.14,118). Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №4779973 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого останньому надано кредит у розмірі 15 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, термін повернення, сплати процентів зазначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів), що є Додатком №1 до договору, стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, денною процентною ставкою за договором при застосуванні стандартної процентної ставки 1,5 % та розраховується за відповідною формулою. Строк кредитування, а також термін повернення кредиту встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору (п.1.1.-1.3.1, 1.4.1 договору) (а.с.20 на зв.,21). Орієнтовна реальна річна процентна ставка н адату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 12\~608,01 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дат укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 96\~000,00 грн. обчислення цих даних базується на припущенні (п.1.5-1.7 договору) (а.с.21). Відповідно до п.2.2 договору дата надання кредиту 01.07.2024 або 02.07.2024 року (а.21 на зв.). 01.07.2024 [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «28001» Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, аналогічна вказаній у самому договорі (а.с.17-19). У наданій Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит (Додаток №1) до договору), в якому вказана дата видачі кредиту 01.07.2024 року, дати платежів та кінцева дата повернення кредиту 25.06.2025 року, кількість дні в розрахунковому періоді всього 360, чиста сума кредиту 15\~000,00 грн, суми платежів 4\~500,00 грн щомісячно, загальна вартість кредиту 96\~000,00 грн, також зазначено реальну річну процентну ставку 12\~608,01 % (а.с.30 на зв.). 12.03.2019 року між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір №ФК-П-19/03-01 про переказ коштів предметом якого є надання замовником послуг з переказу коштів та співробітництво сторін з метою надання клієнтам послуг виплати (а.с.61-63). За інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 01.07.2024 о 15:24 було успішно перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 440416139 (а.с.39). За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 05-11-2025 року повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] на яку 01.07.2024 року було зараховано кошти в сумі 15\~000,00 грн (а.с.115). На а.с.45-52 зазначені Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна». 27.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу №27/02/2025 за умовами якого останній зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» право грошової вимоги до боржників, перелік яких та сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників (а.с.64-71). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.02.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №27/02/2025, підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.69). Згідно з платіжними інструкціями №5 та №1028 від 27.02.2025, позивачем було частинами сплачено грошові кошти за договором факторингу № 27/02/2025 від 27.0.2025 року (а.с.86,87). 28.02.2025 позивачем відправлено на зазначений в анкеті боржника телефонний номер повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.37). За Витягом з Реєстру боржників ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» передано право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №4779973 з загальною сумою заборгованості в розмірі 76\~950,00 грн (а.с.53,54). Згідно з розрахунком заборгованості, наданої ТОВ «Лінеура Україна» станом на 27.02.2025 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 76\~950,00 грн (а.с.57-60). За розрахунком заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» нарахувало [PERSON] за кредитним договором №4779973, з 28.02.2025 по 25.06.2025, відсотки у розмірі 26\~550,00 грн (а.с.55,56). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.\~628,\~629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовув. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №4779973 від 01.07.2024 в установлені договором строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договором факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором №4779973 від 01.07.2024 у загальному розмірі 96\~000,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст.\~265\~ЦПК\~України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625\~Цивільного\~кодексу\~України суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10 ст.\~265\~ЦПК\~України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно ч. 11 ст.\~265\~ЦПК\~України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень\~ЦК\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 01.07.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.\~265\~ЦПК\~України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії документів: договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 , укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідух Є.О., заявка №4779973 від 21.04.2025 року на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, з зазначенням переліку послуг професійної правничої допомоги у суді по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4779973 від 01.07.2024 року, зокрема види робіт (послуг) на загальну суму 10\~000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) №4779973 від 18.09.2025 виконаних адвокатом Дідух Є.О. згідно договору про надання правової допомоги №01/08/2024-А у справі за позовом ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до [PERSON] про стягнення коштів, рахунок на оплату №4779973 від 18.09.2025 на суму 10\~000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10 від 24.03.2017 видане на ім`я Дідуха Є.О., акт №4779973 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.09.2025 року наданих згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 року на суму 10\~000,00 грн (а.с.32-34,38,88,99-100а). Згідно з договором про надання правової допомоги\~між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідух Є.О., сторони визначили предмет договору у виді юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 3.1 Договору вартість послуг визначається у Актах наданих послуг по домовленості, загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану у всіх Актах наданих послуг (п.3.3 договору). Так, в акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №4779973 від 18.09.2025 року до договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 зазначені види виконаних робіт (наданих послуг) наданих адвокатом Дідух Є.О. - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», а саме: зустріч адвоката з клієнтом, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань, кількість часу 0,5 год, вартість 440,00 грн; дослідження документів та аналіз фактичних обставин справи, час 1 год, вартість 840,00 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики, час - 0,5 год, вартість 440,00 грн; підготовка позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом, час 1 год, вартість 840,00 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів, час - 1 год, вартість 840,00 грн; проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів, час -1 год, вартість 840,00 грн; складання позовної заяви, час 2 год, вартість 1 640,00 грн; складання та оформлення інших документів - додатків до позовної заяви, час 1 год, вартість 840,00грн; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду справи в суді першої інстанції, час - 2 год, вартість 1 640,00 грн; представництво інтересів клієнта під час цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях, час - 2 год, вартість 1 640,00 грн. Загальна сума витрат 10\~000,00 грн (а.с.100а) Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком. Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial