Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON] ) зареєстрували шлюб 14.12.1996 року про що зроблено відповідний актовий запис № 1860, місце державної реєстрації Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, державний орган що видав свідоцтво Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 06.06.2025 року. Причинами для розірвання шлюбу є те, що у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя. Збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим, шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідач відмовився від розірвання шлюбу через ДРАЦС, що унеможливлює позасудовий порядок. Відповідно, позивач змушений звернутись до суду, згідно ст. 110 Сімейного кодексу України. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає, майнового спору немає. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач належним чином повідомлялася про дату та час засідання, відзиву та заяв на адресу суду не направляла. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 14 грудня 1996 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 1860, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.110, 112,113-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved