Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.09.2009 року. Наразі шлюб між ними розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2011 року у справі №2-154/11. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. У 2013 році позивач звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом про зміну розміру аліментів. 15.04.2013 року рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області було змінено розмір аліментів, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, щомісячно з дня подачі заяви до суду, а саме з 15.03.2013 року та до досягнення сином повноліття. Позов було подано, оскільки відповідач звільнився з роботи, утримувати дитину не бажав. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, іншої матеріальної допомоги окрім визначених судом аліментів не надає. Батько, який є здоровим та працездатним може та повинен забезпечити сину належний рівень життя та матеріально допомагати. Розмір призначених судом аліментів є досить мізерним на даний час для достатнього утримання сина. Визначений розмір аліментів на даний час не відповідає прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку, з часу ухвалення рішення значно змінились ціни на одяг та продукти харчування. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у зв`язку із збільшенням необхідних потреб у навчанні, підтримання морального та культурного розвитку, стану здоров`я, вік дитини вже вимагає постійного оновлення одягу, взуття, речей першої необхідності, до того ж рівень життя з 2013 року суттєво змінився в бік подорожчання, виросли ціни на продукти харчування, виріс рівень повсякденних витрат для забезпечення життєдіяльності сина, тож тієї суми, яку сплачує відповідач недостатньо для забезпечення сина всім необхідним для його розвитку та виховання. Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів, присуджені рішенням суду, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Басараб О.Д. не з`явились, у поданій до суду заяві представник позивача просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують. Не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач \~ [PERSON] \~повідомлявся про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи за\~адресою зареєстрованого\~місця проживання,\~однак в\~судове засідання\~не з`явився.\~Клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи за\~наявності поважних\~причин до\~суду не\~направив.\~Відзиву на\~позов до\~суду не\~подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Це підтверджується\~свідоцтвом про\~народження Серії [NUMBER] від 02.03.2010. 25.05.2011 рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у цивільній справі №2-154/11\~ шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] за її згодою залишено прізвище « [PERSON] ». З копії\~свідоцтва про\~зміну імені\~Серії [NUMBER] від 07.02.2013 вбачається, що 7 лютого 2013 року [PERSON] замість прізвища « [PERSON] » було змінено прізвище на « [PERSON] ». 15.04.2013 рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у цивільній справі №135/411/13-ц\~вирішено змінити розмір аліментів, та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі\~500 грн, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме 15.03.2013 року та до досягнення сином повноліття. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00045866679 від 06.07.2024 вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище « [PERSON] ». Актовий запис про шлюб зареєстровано 27 вересня 2009 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00045866542 від 06.07.2024 вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище « [PERSON] ». Актовий запис про шлюб зареєстровано 26 липня 2019 року. Сторони спільно не проживають. Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192\~СК\~України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13, та є обов`язковою для застосування. Окрім цього, після винесення Верховним Судом України вказаного рішення, внесено зміни до ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до змісту яких за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3\~ст.\~181\~СК\~України в редакції з 08.07.2017 року не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою СК України. З системного аналізу вищевказаних правових норм слідує висновок, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). Оскільки закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв`язку з положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає зміні, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2013 році розмір аліментів в сумі 500 грн дитину не є на даний час достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного лікування, забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Згідно з положеннями ст.183 СК України,\~розмір аліментів\~визначається у\~частці від\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, наявні відомості про матеріальне становище платника аліментів, стан здоров?я та матеріальне становище матері дитини, і приходить до висновку, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).\~Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача слід змінити шляхом визначення їх розміру в частці від доходу відповідача, та стягувати з відповідача [PERSON] щомісячно 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved