Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі ПрАТ «СК «Універсальна») використовуючи систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] 49662,72 грн. матеріальної шкоди та понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що між ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/021088. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «Volvo» д.н.з. [NUMBER] ( [NUMBER] ). 29.01.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo» [NUMBER] ( [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Nissan» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Галицького районного суду м.Львова від 26.02.2021 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. До ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №101499/1 у розмірі 95488,15 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/2015599305. ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 45825,43 грн. Відтак, вважає, що з відповідача підлягає стягненню 49662,72 грн. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 05.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12, 81 ЦПК України). За вимогами\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як регламентовано ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У силу положень ст.ст.979,\~990 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Відповідно до пункту 22.1\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.ст.28,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі\~ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~(закон у редакції на час виникнення спірних правовідносин). Як унормовано такими приписами закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація). У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 910/12500/17 сформульовано правову позицію про те, що у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Як вбачається з постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За положеннями ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (постанова Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19). Судом встановлено, що 29 січня 2021 року о 12:55 год. в м. Львові, вул. Словацького, 6 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai +2» д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою і не вжив заходів при виникненні перешкоди транспортного засобу «Volvo S90» д.н.з. [NUMBER] , для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який порушив вимоги п.12.3, п.2.3б) Правил дорожнього руху України. Зазначене підтверджується постановою Галицького районного суду м.Львова від 26.02.2021. Оскільки наведена постанова суду набрала законної сили, тому доказуванню не підлягає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення відповідачем\~Правил дорожнього руху України. На момент вчинення ДТП автомобіль марки «Volvo S90» д.н.з. [NUMBER] (кузов № [NUMBER] ) застраховано позивачем (страховик) згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №3014/215/021088, укладеним 14 липня 2020 року з [PERSON] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що визнана страховим випадком, автомобілю марки «Volvo S90» [NUMBER] (номер кузова (VIN) № [NUMBER] ) завдано технічних пошкоджень та за заявою страхувальника [PERSON] згідно із страховим актом № 101499/1 від 11.02.2021 визначено та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 95488.15 грн. Указане підтверджується: повідомленням про настання події, актом огляду транспортного засобу, рахунком фактурою №ІМ-8-163167 від 04.02.2021, страховим актом, платіжним дорученням №218066, долучених до матеріалів позову. На час вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність відповідача при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки «Nissan Qashqai +2» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно з полісом №ЕР-201559305, страховиком за якими виступає ПрАТ\~«СК\~«Брокбізнес». Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована ПрАТ\~«СК\~«Брокбізнес», а тому на користь позивача останнім сплачено страхове відшкодування у відповідності до виписки рахунку позивача у розмірі 45825,43 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, виплаченою потерпілій стороні позивачем та отриманою останнім страхової виплати становить 49662,72 грн (95488,15 грн 45825,43 грн), а тому така підлягає стягненню з відповідача як винуватця ДТП у порядку суброгації. З урахуванням наведеного, заявлений позов підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №54221, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3028 грн. На підставі ст.ст.9, 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved