Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 8555213 в розмірі 26 000 грн, а також понесені судові витрати. 1.2 Позов обґрунтовано тим, що 09 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~8555213. 1.3. 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 17072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 1.4. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 17 липня 2025 року до договору факторингу № 17072025 від 17 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 000 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 000 грн заборгованість за відсотками; 5\~000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 1.5. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не\~здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 1.6. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8555213 в розмірі 26 000 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 000 грн заборгованість за відсотками; 5\~000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 1.7. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422 грн 40 коп, витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витребуванням доказів у розмірі 1\~514 грн. 1.8. Відповідачем не подано відзиву на позов. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.2. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви та у відповіді на відзив просив розгляд справи проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.3. Відповідач у судове засідання 10 грудня 2025 року повторно не\~з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 10 грудня 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 3.7. Згідно із ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 3.8.\~Відповідно до\~ст.\~12\~Закону,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний\~правочин\~має\~бути\~підписаний сторонами,\~моментом\~його підписання\~є\~використання: електронного\~підпису відповідно\~до\~вимог\~законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний\~документообіг»\~та\~«Про електронну\~ідентифікацію та\~електронні довірчі\~послуги»,\~за\~умови\~використання\~засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного\~правочину; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.9. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. 3.10.\~Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~ 3.11. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 3.12. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 3.13. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.14. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.15. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. 3.16. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 3.17. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 09 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~8555213 (далі - Кредитний договір). 4.2. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 4.3. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у\~безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем кредитору з метою отримання кредиту. 4.4. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» п.п. 9.8 кредитного договору, які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. 4.5. 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 17072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 4.6. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 17 липня 2025 року до договору факторингу № 17072025 від 17 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 000 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 000 грн заборгованість за відсотками; 5\~000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 4.7. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не\~здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 4.8. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8555213 в розмірі 26 000 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 000 грн заборгованість за відсотками; 5\~000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 5. Оцінка Суду 5.1. Суд вважає, що відповідач не виконав умови укладеного ним договору кредиту та не повернув отримані кошти з процентами, а тому зобов`язаний сплатити новому кредитору (позивачу) заборгованість в розмірі 26 000 грн, з яких 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 000 грн заборгованість за відсотками; 5\~000 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп. 6.2. Щодо стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн., то суд вважає за необхідне відмовити в їх стягненні через недоведеність понесення таких витрат.

Outcome: approved