Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

25.09.2025 представник позивача подала до суду позовну заяву, в якій просила розірвати договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019, який укладений між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування свого позову вказала, що 16.01.2019 [PERSON] , [INFO] (мати позивача) уклала договір довічного утримання, згідно умов якого передала [PERSON] (відповідачу у справі) право власності на 3/5 ідеальних часток квартири [ADDRESS] . За умовами договору [PERSON] зобов`язувалася надавати [PERSON] довічно матеріальне забезпечення. Оскільки відповідач допустила істотне порушення умов договору, так як догляд [PERSON] згідно договору не здійснювала, зокрема, остання переважну більшість часу перебувала у занедбаному стані, у неї були відсутні продукти харчування та речі першої необхідності, вона часто сиділа на вулиці у недоглянутому вигляді, представник позивача в інтересах останнього подала до суду даний позов. 29.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання. 27.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Підставою відмови у задоволенні позову представник відповідача вказала те, що позивач обрав невірних спосіб захисту. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу заявлених вимог та заперечень, дослідивши докази якими вони підтверджуються, допитавши свідків у справі, суд дійшов до висновку що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . За життя [PERSON] , [INFO] , уклала з [PERSON] , [INFO] , договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019. За умовами договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належні їй на праві власності 3/5 ідеальних часток квартири [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася надати [PERSON] довічно матеріальне забезпечення. Предметом розгляду у даній справі є розірвання вище вказаного договору довічного утримання (догляду). \~ \~ \~ \~Під час надання правової оцінки даним правовідносинам суд керується наступним. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. \~ \~ \~ \~Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.\~Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя\~статті 13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). \~ \~ \~ \~До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої\~статті 3 ЦК України). \~ \~ \~ \~Тлумачення пункту 3 частини першої статті\~3\~та статті\~627 ЦК України\~свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною другою\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін\~у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 654 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. \~ \~ \~ \~При цьому, аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що договір довічного утримання (догляду) є нерозривно пов`язаним із його сторонами. При цьому, ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору, тобто\~ініціювати розірвання довічного утримання (догляду) в суді можуть лише відчужувач або набувач. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання довічного утримання (догляду), якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. \~ \~ \~ \~Отже, правом вимагати припинення зобов`язання наділяється лише його сторона. Особа, яка не була стороною зобов`язання на момент його виникнення та яка не набула статусу сторони зобов`язання, не може вимагати припинення зобов`язання. \~ \~ \~ \~Тобто правом звертатися до суду з позовною вимогою про розірвання договору довічного утримання (догляду) наділена лише одна із сторін договору, а не будь-яка інша особа. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. \~ \~ \~ \~У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] договір довічного утримання (догляду) від 16.01.2019. \~ \~ \~ \~При цьому, [PERSON] , як сторона правочину, за життя не зверталася до суду із вимогою про розірвання довічного утримання (догляду) від 16.01.2019. \~ \~ \~ \~З вимогою про розірвання довічного утримання (догляду) від 16.01.2019 у даній справі звернулася не сторона даного договору, а близький родич (син) відчужувача, після смерті останньої. \~ \~ \~ \~При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання припинив свою дію у зв`язку зі смертю відчужувача за договором. \~ \~ \~ \~За таких обставин, оскільки правом звертатися до суду з позовною вимогою про розірвання договору довічного утримання (догляду) наділена лише одна із сторін договору та те, що у зв`язку зі смертю відчужувача договір довічного утримання від 16.012019, укладений з відповідачем, припинив свою дію, тому не може бути розірваний за рішенням суду. Відтак, позовні вимоги не грунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим є такими, що задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, сплачений позивачем судовий збір у справі покладається на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed