Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні установлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2023 року у Вишгородському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 256, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю II групи, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн., що підлягав сплаті за подання вказаного позову, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved