Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

04.10.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення додаткових витрат пов`язаних із навчанням дитини. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось і 22.08.2022 рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області справа №187/726/22 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідно до рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2022 справа № 187/900/22 з [PERSON] , стягуються аліменти, на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів до досягнення дитиною повноліття. Однак у зв`язку з тим що старший син після закінчення школи вступив до Полтавського державного медичного університету на контрактну форму навчання та проживає у гуртожитку. Оплата навчання, проживання у гуртожитку, харчування та проїзд та придбання навчальних матеріалів потребують значних фінансових витрат. А саме вартість навчання на рік складає 38000 грн, а проживання в гуртожитку 27000 грн. У зв`язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у сумі 32\~500 грн на 1 рік, починаючи з моменту подання позову і до завершення навчання сина. Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, та на фактичне місце проживання направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулась до суду з відміткою «вручена особисто» 01.11.2025. 21.11.2025 до суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Швець Михайла Вікторовича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №4184 від 26.02.2019, ордер серії АЕ №1446697 від 19.11.2025), відповідно до якої відповідач не заперечує проти участі у додаткових витратах пов`язаних із навчанням сина, тому просить прийняти рішення відповідно до вимог закону. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. В період часу з 28.04.2007 по 22.08.2022 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області. У подружжя від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.05.2008; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 16.01.2012. Відповідно до рішення Петриківського районного суду від 05.10.2022 № 187900/22 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше,\~ніж 50\~відсотків\~прожиткового мінімуму\~для кожної\~дитини відповідного\~віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісяця, починаючи з 19.08.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За вказаним рішенням 24.10.2022 видано виконавчий лист № 187/900/22, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 70158398 від 25.10.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), за боржником [PERSON] , [INFO] , заборгованість станом на 31.10.2025 відсутня. Згідно договору № 1/2025-Борт-1 від 25.08.2025 підписаного між ректором Полтавського державного медичного університету в особі Ждана В.М. та [PERSON] встановлено, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти в даному закладі на платній основі і вартість за весь строк навчання, тобто з 2025 по 2029 навчальний рік, становить 152\~000 грн. Відповідно до довідки № 41 виданої Полтавським Державним медичним університетом, встановлено, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу навчально-наукового медичного інституту спеціальності Терапія та реабілітація, в тім що за період навчання в Полтавському державному медичному університеті ним були сплачені кошти за навчання: 27.08.2025 3\~800 грн; 11.09.2025 3\~800 грн; 29.09.2025 11\~400 грн. Згідно довідки № 42 виданої Полтавським Державним медичним університетом, встановлено, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу навчально-наукового медичного інституту спеціальності Терапія та реабілітація, в тім що за період навчання в Полтавському державному медичному університеті ним були сплачені кошти за гуртожиток: 27.08.2025 4\~800 грн: 27.08.2025 8\~700 грн. Суд вважає таку позицію позивача обґрунтованою з таких підстав. Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 141\~СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки у відношенні до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при призначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Частина 2 статті 185\~СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У цьому випадку, відповідач є здоровою, працездатною особою, суд вважає, що він, як батько неповнолітньої дитини, повинен оплачувати частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами навчанням неповнолітньої дитини. У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину позивачем надано квитанції про оплату навчання та проживання в гуртожитку [PERSON] . Вказані витрати, на переконання суду, вважаються додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами та пов`язані із навчанням дитини. У постанові від 04.12.2019 у справі №320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину стороною відповідача суду надано не було. Відповідно до заяви відповідача він не заперечує проти участі у додаткових витратах пов`язаних із навчанням сина, тому просить прийняти рішення відповідно до вимог закону. Оскільки, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача половини витрат пов`язаних з навчанням їх спільної дитини підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільно процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом, а позовні вимоги судом задоволено у повному обсязі, з урахуванням того, що відповідач фактично визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави одну другу частину судових витрат зі сплати судового збору, який підлягав би сплаті за відсутності пільг, тобто у розмірі 605,60 грн. Інших витрат сторонами не заявлялися.

Outcome: approved