Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 07.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 76856744, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 26111,54 грн., з яких: 5842,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 20269,04 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 76856744. 09.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 4371757, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 25980,00 грн., з яких: 6\~000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 19980,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4371757. \~02.12.2023 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 02741-12/2023. Також, 04.11.2023 р. між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 04841-11/2023, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 29.04.2024 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс-Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу № 29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 02741-12/2023 у розмірі 8500,00 грн., з яких: 2000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн.\~заборгованість за відсотками, за кредитним договором № 04841-11/2023 у розмірі 33646,88 грн., з яких: 6797,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 26849,38 грн.\~заборгованість за відсотками. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитними договорами № 02741-12/2023, № 04841-11/2023. Просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за: - договором позики № 76856744 від 07.10.2023 року у розмірі 26111,54 грн., з яких: 5842,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 20269,04 грн.\~сума заборгованості за відсотками; - договором позики № 4371757 від 09.10.2023 року у розмірі 25980,00 грн., з яких: 6\~000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 19980,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками; - кредитним договором № 02741-12/2023 від 02.12.2023 р. у розмірі 8500,00 грн., з яких: 2000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн.\~заборгованість за відсотками; - кредитним договором № 04841-11/2023 від 04.11.2023 р. у розмірі 33646,88 грн., з яких: 6797,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 26849,38 грн.\~заборгованість за відсотками,а всього стягнути заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 94238,42\~грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 13.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, починаючи з підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.02.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівський Я.І., яка діє на підставі довіреності, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 76856744, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 9-11). Згідно п.2 договору позики, сума позики складає 11400,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5% фіксована. Дата надання позики 07.10.2023 р., дата повернення позики 05.11.2023 р., знижена процентна ставка/день 0,875%, процентна ставка за надстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, пеня/день 2,70%, орієнтована реальна річна процентна ставка 1779,83 %, орієнтована загальна вартість позики 14392,50 грн. (а.с.9). 05.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 4371757, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 20-22). Згідно п.2 договору позики, сума позики складає 6000,00 грн., строк позики 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 17,71% фіксована; базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3,00% фіксована. Дата надання позики 05.11.2023 р., дата повернення позики 05.12.2023 р., знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 3,50%, пеня/день 3,50%, орієнтована реальна річна процентна ставка 649,14 %, орієнтована загальна вартість позики 7080,00грн. (а.с.20). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 13-14). 28.07.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., згідно якої сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викладено його у наступній редакції «п.1.3. клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с.15). 11.04.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду №22 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. (а.с.16). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 р. за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №22 від 11.04.2024 р. кількістю 7145, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.17). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 р. за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №23 від 11.04.2024 р. кількістю 6984, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.24). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 25980,00 грн., з яких: 6000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 19980,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Представником позивача також надано розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами, відповідно до яких заборгованість відповідача складає: за договором позики № 76856744 від 07.10.2023 р. 26111,54 грн., з яких: 5842,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 20269,04 грн.\~сума заборгованості за відсотками (а.с. 19); за договором позики № 4371757 від 05.11.2023 р. 25980,00 грн., з яких: 6000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 19980,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками (а.с. 26). 02.12.2023 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 02741-12/2023, який було підписано електронним підписом відповідача W0459, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 32-34). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 02741-12/2023 від 02.12.2023 р., укладеним між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] , склали графік платежів (35-36). 02.12.2023 р. відповідачем електронним підписом W0459 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.37-38). Згідно п.1.1, п.1.2 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 02.12.2023 р. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.11.2024 р. Згідно п.1.4.1, п.1.5 договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 10 днів. Згідно п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4941-49хх-хххх-2807 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 04.11.2023 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04841-11/2023, який було підписано електронним підписом відповідача W1305, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 42-44). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 04841-11/2023 від 04.11.2023 р., укладеним між ТОВ «Аванс-Кредит» та відповідачем [PERSON] , склали графік платежів (а.с.45). 04.11.2023 р. відповідачем електронним підписом W1305 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.40-41). Згідно п.1.1, п.1.2 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 04.11.2023 р. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 28.10.2024 р. Згідно п.1.4.1, п.1.5 договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 210 днів. Згідно п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4941-49хх-хххх-2807 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 29.05.2024 року між ТОВ «Аванс-Кредит» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс-Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 47-49). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 29.04.2024 р. за договором факторингу №29042024 від 25.09.2024 р., клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу №29042024 від 25.09.2024 р., від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.50). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу № 29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №02741-12/2023 у розмірі 8500,00 грн., з яких: 2000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн.\~заборгованість за відсотками; за кредитним договором №04841-11/2023 у розмірі 33646,88 грн., з яких: 6797,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 26849,38 грн.\~заборгованість за відсотками (а.с. 51). Представником позивача також надано розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами, відповідно до яких заборгованість відповідача за кредитним договором №02741-12/2023 становить у розмірі 8500,00 грн., з яких: 2000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн.\~заборгованість за відсотками; за кредитним договором №04841-11/2023 становить у розмірі 33646,88 грн., з яких: 6797,50 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 26849,38 грн.\~заборгованість за відсотками за основною сумою боргу, 68251,20 грн.\~заборгованість за відсотками (а.с. 39, 51). Поняття договору факторингу закріплено у\~ст. 1077 ЦК України. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Форма правочину щодо заміни кредитора у зобов`язанні визначено у\~ст. 513 ЦК України, згідно вимог якої правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно із\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, Велика Палата Верховного Суду по справі № 465/646/11 (Постанова від 31.10.2018 року) зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Враховуючи надані суду докази, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаними договорами. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За правилом частини 1\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання договорів в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Установлено, що договори кредиту та договори позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявниця використала для підтвердження підписання вказаних договорів. Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі № 127/33824/19, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Матеріали справи свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення\~ст. 638 ЦК України. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Положенням ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до частин 2 та 3\~ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Статтею 1051 ЦК України\~передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідач, всупереч\~ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що вказані договори він не укладав або доказів погашення ним зазначеної заборгованості. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями ст.614ЦК України\~визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст.615ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із вимогами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За змістом ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 263 ЦПК України\~передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, оскільки відповідачем до цього часу отримані грошові кошти за вказаними договорами повернуті не були, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за вказаними договорами у загальному розмірі 94238,42 грн. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved