Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач 05 листопада 2025 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує, що 16 листопада 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 16.11.2024-100002240. Вказує, що відповідачу надано кредит в розмірі 10 000,00 гривень, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення 04 квітня 2025 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на дату подачі позову, утворилася заборгованість в розмірі 25 500 гривень, з них: 5 000 гривень - тіло кредиту, 14 000 гривень - проценти, 1 500 грн комісії, 5 000,00 гривень - неустойка. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором № 16.11.2024-100002240 від 16.11.2024 року у розмірі 25 500 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача [PERSON] 01 грудня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву в якому пред`явлені до неї позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що загальна вартість кредиту згідно паспорту споживчого кредиту мала становити 21\~539,377 грн. Вказує, що 06 березня 2025 року на погашення суми кредиту сплатила 5 000,00 грн, а тому до стягнення підлягає сума 16 539,77, а не 25 500,00 грн, про які зазначає позивач у позові. Вважає, що позивач нарахував проценти поза межами строку кредитування, у період воєнного стану вона звільняється від відповідальності, визначеного ст.625 ЦК України та обов`язку сплати неустойки. Нарахування комісії проведено позивачем неправомірно та такий пункт договору є нікчемним. Зазначає, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Крім того, вважає, що розмір правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи, тому просив зменшити розмір правничої допомоги. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16 листопада 2024 року [PERSON] підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), яка складається з наступних електронних документів, які містять всі істотні умови: пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаному при його ідентифікації на сайті. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (а.с. 26-32). Крім того, відповідач підписала заявку кредитного договору №16.11.2024-100002240 від 16 листопада 2024 року (кредитної лінії) одноразовим ідентифікатором Е965, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (а.с. 29 30). Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 16.11.2024, сума кредиту - 10\~000 грн, строк на який надається кредит 140 днів з дати його надання, дата повернення виплати кредиту 04.04.2025. Відповідно до п.6 договору процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до п.7 договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 500 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Пунктом 15 договору передбачено неустойку: 100 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору 16.11.2024-100002240 (кредитної лінії) умови кредитування аналогічні тим, які викладені у пропозиції, акцепт також підписаний одноразовим ідентифікатором Е965. Згідно з копією паспорта споживчого кредиту, відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 10 000 грн., зокрема, типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Паспорт споживчого кредиту також підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором А965. Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих.№62-3010 від 30.10.2025 року, 16.11.2024 23:02:52 перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 10 000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 568574543, призначення платежу: видача за договором кредиту №16.11.2024-100002240. Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.11.2024-100002240 від 16.11.2024 року, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 25 500 грн, з яких: 5000 грн основний борг; 14 000 грн - проценти; 1500 грн комісія, 5 000 грн - неустойка. Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~ \~ \~ \~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вже було зазначено судом, матеріалами справи підтверджено, що відповідачу, як позичальнику, роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон). За змістом ч.2 ст.9 Закону, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. В силу ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено при розгляді справи, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі 10\~000 грн, що встановлено договором. Успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта, підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30 жовтня 2025 року. Відповідачка підтвердила\~виникнення\~своїх\~зобов`язань,\~отримавши\~такі\~кредитні кошти\~та здійснивши\~часткову оплату\~у розмірі\~5\~000,00\~грн.\~Таким чином,\~судом встановлено,\~що сторони\~погодили всі\~умови надання\~кредитних коштів,\~обумовили у\~письмовому вигляді\~відповідальність у\~формі відсотків\~за користування\~кредитом,\~відповідач не\~дотримувалась графіку\~платежів,\~що передбачений\~умовами договору,\~не надала\~своєчасно банку\~грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов договору,\~що має\~відображення у\~розрахунку заборгованості\~за договором\~та довідці\~субконто. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі 25 500 грн, з яких: 5 000,00 грн основний борг, 14\~000,00 грн - проценти, 1500,00 грн комісія та 5000,00 грн - неустойка. Згідно умов договору сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно (п.4.4.). Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п.11). Відповідно до умов договору, строк на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 04.04.2025 року. З матеріалів справи вбачається, що проценти позивач нараховував в межах строку кредитування. Відповідно до довідки субконто за період з 16.11.2024 до 04.11.2025\~відповідач частково сплатила заборгованість, а саме 06 березня 2025 року у розмірі 5000,00 грн, дані кошти позивач спрямував на погашення тіла кредиту, що вбачається із наявного розрахунку заборгованості, однак не здійснив розрахунок процентів після часткової оплати відповідачем тіла кредиту, яке зменшилось на 5000,00 грн. Досліджуючи надану позивачем довідку-розрахунок та довідку субконто за договором, заборгованість за тілом кредиту та процентами за період з 16.11.2024 по 06.03.2025 (день сплати частини заборгованості ) становить 21 100 грн = 10 000 грн (сума отриманого кредиту) + 11 100 грн (проценти за користування кредитом, 10 000 грн х 1% х 111 днів). 06.03.2025 відповідач внесла 5 000,00 грн на погашення заборгованості, тому станом на 07.03.2025 розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами повинен становити 16 100 грн ( 21 100 - 5 000 = 16 100), з яких: 5 000 грн - тіло кредиту, 11 100 грн (проценти за користування кредитом ). Заборгованість за процентами в період з 07.03.2025 по 04.04.2025 становить 1 450,00 грн. (5 000 грн х 1% х 29 днів). Таким чином, на думку суду, станом на 04.04.2025 року загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами становить 17 550,00 грн (16 100,00 +1 450,00=17 550,00), які підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про стягнення комісії у сумі 1 500 грн. та неустойки в розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1, частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Загальні витрати за споживчим кредитом включають в себе комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; Відповідно до п.7 договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 500 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Тому, суд вважає заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування комісії, безпідставними, оскільки комісія була передбачена умовами договору і є складовою загальних витрат за споживчим кредитом (пункт 4 частини першої статті\~1, частина друга статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~- комісія, пов`язана із наданням кредиту), не включає в себе додаткових та/або супутніх послуг за договором. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 1500 грн комісії пов`язану з наданням кредиту. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період (06.11.2024-04.04.2025), а тому, на думку суду, підстави для стягнення з відповідача 5000,00 грн неустойки, відсутні. Доказів повернення відповідачем заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, заборгованості за процентами у розмірі 12 550,00 грн та комісії в розмірі 1500 грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, за відсотками та комісією є обґрунтованою, а відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в загальному розмірі 19 050,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 809,68 грн. Посилання відповідача у відзиві на зменшення розміру правничої допомоги та не співмірність понесених витрат зі складністю справи, суд вважає безпідставним, оскільки такої вимоги позивач не заявляв в позовній заяві до суду.

Outcome: partial