Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

30 вересня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Руденко Костянтин Васильович, посилаючись на статті 509, 525, 526,527, 530, 598, 599, 610, 615, 629,1050,1054 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024 по нарахованим та несплаченим процентам за період з 16.11.2024 по 20.09.2025 у розмірі 27 720 гривень, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. В обґрунтування\~позову позивач\~послався на\~те,\~що відповідно\~до кредитного\~договору №\~21935, укладеного 25.10.2024\~ між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ПРОЦЕНТ» та\~ [PERSON] ,\~відповідач отримала\~кредит у\~розмірі 9\~000\~гривень,\~строком на\~730\~днів (до\~25.10.2026),\~шляхом переказу\~на її\~платіжну картку\~№ [NUMBER] ,\~емітовану АТ\~«УНІВЕРСАЛ БАНК»,\~зі сплатою\~процентів \~за користування\~кредитом у\~розмірі 1,00%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування (365%\~річних).\~Кредитний договір\~був укладений\~в електронному\~вигляді,\~шляхом реєстрації\~відповідача на\~веб-сайті\~в мережі\~інтернет https://procent.com.ua\~та підписання\~кредитного договору\~електронним підписом\~з одноразовим\~ідентифікатором,\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Підписання кредитного\~договору електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором\~є прямою\~і безумовною\~згодою відповідача\~з умовами\~кредитного договору,\~Правилами кредитування,\~з яким\~вона ознайомилася\~перед підписанням\~кредитного договору\~та отриманням\~кредиту.\~При укладанні\~кредитного договору\~сторони керувались\~частиною першою\~ статті\~634\~Цивільного кодексу\~України. Таким чином,\~у межах\~строку кредитування\~відповідач зобов`язаний\~сплачувати позивачу\~проценти періодичними\~платежами кожні\~22\~днів.\~Починаючи з\~08.12.2024,\~відповідач має\~обов`язок\~незалежно від\~пред`явлення\~вимоги позивачем,\~повернути всю\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~за користування\~кредитом,\~однак в\~порушення зобов`язань\~не сплачує\~її.\~Відповідач своєчасно\~не сплатила\~нараховані проценти\~ відповідно\~до Графіку\~платежів,\~в зв`язку\~з чим\~виникла заборгованість\~за нарахованими\~процентами за\~користування кредитом,\~ починаючи\~з 16.11.2024,\~що порушує\~умови кредитного\~договору,\~не виконує\~взятих на\~себе зобов`язань. Позивач просить\~стягнути прострочені\~до оплати\~проценти за\~користування кредитом,\~нараховані за\~період з\~16.11.2024\~ по\~20.09.2025.\~Позивач не\~вимагає та\~не пред`являє\~вимоги дострокового\~повернення суми\~кредиту відповідно\~до п.\~2.1.2,\~2.1.6,\~4.7\~кредитного договору,\~частини другої\~ статті\~1050\~ЦК України,\~частини четвертої\~ статті\~16\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування». Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам, станом на 25.09.2025 становить 27 720 гривень, які нараховані за період з 16.11.2024 по 20.09.2025, відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів (а. с. 3-12). Ухвалою судді від 20 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19 листопада 2025 року. Вказаною ухвалою суду за клопотанням позивача, від імені якого діє представник адвокат Руденко Костянтин Васильович, витребувано із Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступні докази: інформацію про те чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти [NUMBER] , за період з 25.10.2024 по 30.10.2024, з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про те, чи було зарахування 9000 гривень 25.10.2024 на платіжну картку [NUMBER] ; дані про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою N [NUMBER] в період з 25.10.2024 по 30.10.2024 (а. с. 67-70). Ухвалою суду\~від 19\~листопада 2025\~року відкладено розгляд справи на 11 грудня 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду долучено до матеріалів справи: інформацію № БТ/Е-16791 від 31.10.2025, відомості про рух коштів по картці [PERSON] за період з 25.10.2024 по 30.10.2024, які надійшли 03 листопада 2025 року на електронну адресу суду від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали судді від 20 жовтня 2025 року (а. с. 89-90). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду в підсистемі «Електронний суд» від представника позивача адвоката Руденка Костянтина Васильовича надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ». Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Піндур М.М. в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Від представника відповідача адвоката Піндура М.М. до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 21935, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 965930 (далі кредитний договір № 21935) (а. с. 15-19). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 21935 на умовах, встановленим цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 9000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. В пункті 1.2. кредитного договору № 21935 зазначено, що процентна ставка за користування кредитом становить - 1.0% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку, визначеного в п. 1.3. договору. З пункту 1.3. кредитного договору № 21935 вбачається, що строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до цього Договору. Як вбачається\~з пункту\~1.5. кредитного договору № 21935, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Відповідно до пункту 1.6. кредитного договору № 21935 товариство переказує суми кредиту на електронний платіжний засіб 5375 41XX XXXX 9792, що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом. Згідно з пунктом 1.7. кредитного договору № 21935, денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом (п. 1.8 договору); ЗРК - загальний розмір кредиту (п. 1.1 договору); t - строк кредитування у днях (п.1.3. договору). Розрахунок денної процентної ставки: (65700.00/9000.00)/730*100%. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору становить 1.0%. Пунктами 1.8.-1.10. кредитного договору № 21935 передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом станом на дату укладення договору складуть 65 700 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 2\~608,90% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 74\~700 гривень. В пункті 2.2.1. кредитного договору № 21935 визначено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором. Пунктом 2.4.1. кредитного договору № 21935 передбачено, що позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, штрафні санкції (у разі наявності) та повернути кредит. Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору № 21935 нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024, згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021, яка є Додатком № 1 до кредитного договору № 21935 від 25.10.2024, дата видачі кредиту 25.10.2024; сума кредиту 9 000 гривень; сума платежу за розрахунковий період з 16.11.2024 по 21.10.2026 1 980 гривень, яка складається з: процентів за користування кредитом 1 980 гривень; 25.10.2026 9\~360 гривень, яка складається з суми погашення кредиту у розмірі 9 000 гривень; процентів за користування кредитом 360 гривень. Сума платежу за розрахунковий період складе 74 700 гривень; загальні витрати за споживчим кредитом складуть: 65 700 гривень; денна процентна ставка складає 1.0%; розрахунок денної процентної ставки: (65700.00/9000.00)/730*100%; проценти за користування кредитом складуть 65 700 гривень; реальна річна процентна ставка складе 2 608.90% річних; загальна вартість кредиту складе 74 700 гривень (а. с. 20-21). 25 жовтня 2024 року до укладення кредитного договору № 21935 вд 25.10.2025 відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 244763, в якому викладено основні умови кредитування (а. с. 23-25). Згідно із квитанцією ТОВ «ПрофітГід» № 42985-97752-08494 від 25.10.2024, 25.10.2024 о 12:36:15 ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» було перераховано на картку № [NUMBER] 9 000 гривень, вид операції: перерахування коштів за договором 21935 від 25.10.2024 на умовах фінансового кредиту (а. с. 26). Згідно із детальним розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024, станом на 20.09.2025 становить 36 720 гривень, яка складається із: строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9 000 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 27 720 гривень (а. с. 27-31). Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом\~частини першої\~статей 626,\~628,\~629\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір № 21935 від 25 жовтня 2024 року було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного кредитного договору № 21935 від 25 жовтня 2024 року, в якій зазначено, що кредитний договір 21935 від 25 жовтня 2024 року підписаний позичальником [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор 965930. Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору № 21935 від 25 жовтня 2024 року, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-16791 від 31.10.2025, яка надійшла до суду на виконання ухвали судді від 20 жовтня 2025 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 25.10.2024 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 9 000,00 гривень. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 25.10.2024 по 30.10.2024 +38 095 482 61 23 (а. с. 78-79). Доказами підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 21935 від 25 жовтня 2024 року є квитанція ТОВ «ПрофітГід» № 42985-97752-08494 від 25.10.2024, інформація АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-16791 від 31.10.2025, відомості про рух коштів по картці [PERSON] № [NUMBER] за період з 25.10.2024 по 28.10.2024, відповідно до яких 25.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» було перераховано на картку № [PERSON] № [NUMBER] 9 000 гривень. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із детальним розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024 станом на 20.09.2025 становить 36 720,00 гривень, яка складається із: строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9 000 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 27 720 гривень (а. с. 27-31). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований. В позовній заяві позивач, від імені якого діє представник адвокат Руденко Костянтин Васильович, просить стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 16.11.2024 по 20.09.2025 у розмірі 27 720 гривень. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 21935 від 25.10.2024, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за період з 16.11.2024 по 20.09.2025 у розмірі 27 720 гривень. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ», в особі директора Чужової Т.Є. та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Руденком К.В. (а. с. 51-52); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 від 23.10.2018, виданого адвокату Руденку К.В. (а. с. 53); копію довіреності від 03.06.2024, якою ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» уповноважило адвоката Руденка К.В. представляти інтереси товариства, зокрема в судах України з усіма правами, які надано законом позивачу (а. с. 54); копію акта приймання-передачі наданих послуг № 55 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, складеного 24.07.2025 між замовником ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та виконавцем ФОП [PERSON] , згідно з яким загальна вартість наданих юридичних послуг складає 90 000 гривень та включає в себе складання та подання до суду позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» згідно реєстру № 1 від 24.07.2025 (а. с. 55); копію витягу з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 55 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, складеного 24.07.2025, згідно з яким загальна кількість складених позовних заяв становить 9 штук на загальну вартість 90 000 гривень, зокрема, складання та подання позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024 та клопотання про витребування доказів вартість 9\~000 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за кредитним договором № 21935 від 25.10.2024, вартість - 1 000 гривень (а. с. 56); копію платіжної інструкції № 2941 від 01.08.2025, згідно з якою ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» перерахувало на рахунок [PERSON] оплату в сумі 90 000 гривень за надання юридичних послуг по договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 згідно акту № 55 від 24.07.2025 (а. с. 57). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Руденком К.В. правової допомоги ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» за договором про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористалася своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає наведеним критеріям, які мають враховуватися судом при вирішенні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем розмір таких витрат в розмірі 10 000 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач, від імені якої діє представник адвокат Піндур М.М., - визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1\~211,20 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved