Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Горбунов Р.В., звернувся до суду з позовом до Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. В своєму позові посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину він є власником будинку [ADDRESS] . З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що постановою виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції 26/8 від 07.04.2004 року на вказаний будинок накладено арешт. В серпні 2025 року [PERSON] через свого представника звернувся до ВДВС із заявою про зняття арешту з будинку. Відповіддю від 12.08.2025 року відповідач в знятті арешту відмовив, пославшись на необхідність надати рішення суду. 11.09.2025 року позивач звернувся до відповідача для отримання відомостей щодо стягувача та виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт. У відповіді відповідача від 18.09.2025 року зазначено, що інформацію яку запитував позивач в ДВС відсутня, оскільки на паперових носіях відомості про виконавчі провадження за зазначений період не збереглися. З відомостей які зазначені у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та у листах відповідача вбачається, що у 2004 році здійснювалось виконавче провадження боржником в якому був позивач. Під час виконання на будинок позивача як боржника було накладено арешт. Після закриття виконавчого провадження арешт знято не було. Отже, виконавче провадження завершено та відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути розпочате знову, у зв`язку з чим в позасудовому порядку зняти арешт неможливо. Вважає, що існуючий на даний час арешт обмежує реалізацію його майнових прав. Ухвалою суду від 18.10.2025 року провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Горбунов Р.В. надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не подав. Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 25.07.2002 року (реєстровий №1250) Яковенко В.М., державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником 1/2 частки спадкового майна, до якого входить будинок [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №438727936 від 08.08.2025 року щодо майна фізичної особи [PERSON] , [NUMBER] , наявна інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме: - тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 8084102, зареєстровано: 17.10.2008 11:47:53 за №8084102 реєстратором: Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 Кіровоградської області; підстава обтяження: постанова, 26/8, 07.04.2004, Виконавча служба Олександрійського міськрайонного управління юстиції; об`єкт обтяження: жилий будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер:3049420KIROVOGRAD101, архівна дата: 07.04.2004, дата виникнення: 07.04.2004, № реєстру: 234279-972, внутр.№: 4101СС2825F55В2D584Е, коментар: заб.63. Олександрійський ВДВС листом № 297846 від 18.09.2025 року повідомив позивача, що станом на 11.09.2025 року в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) відсутня інформація стосовно відкритих чи завершених виконавчих проваджень відносно [PERSON] , що більш за все пов`язано з тим, що реєстр АСВП почав безперебійно працювати в 2009-2010 роках. Інформація про завершені виконавчі провадження в 2000-2009 роках містилася виключно на паперових носіях, які зберігалися в архіві відділу терміном 3 роки, після чого їх було знищено. Листом № 240940 Олександрійський ВДВС від 12.08.2025 року позивачу роз`яснено право звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна. Позивач вважає, що наявність вище вказаного обтяження нерухомого майна реєстраційний номер 8084102 обмежує його права як власника та створює перешкоди в розпорядженні майном. Наразі на примусовому виконанні ВДВС виконавче провадження відносно боржника [PERSON] відсутнє, подальше перебування майна під арештом є не доцільним. Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені виключні підстави та порядок зняття арешту з майна державним виконавцем. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий зокрема за рішенням суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майна. За п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Статтею 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень. Зокрема реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved