Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У вересні 2025 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог\~\~вказано, що 01 липня 2024 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 01 липня 2024 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн., тип кредитної карти - Картка Універсальна, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка - 42,0 % річних, кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 %. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самооблуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля. Використання ОТП пароля у якості простого електронного підпису погоджено з відповідачем у анкеті-заяві 17 грудня 2020 року, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 06/28, тип віртуальна картка Універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Згідно п.2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28 серпня 2025 року має заборгованість 33793,38 грн., яка складається з: 31364,03 грн. - заборгованість за тілом кредита, 2429,35 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, які просять стягнути з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав, що він дійсно 01 липня 2024 року уклав кредитний договір з АТ КБ Приватбанк, отримав кредитний ліміт, який використав у розмірі 31364,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем, що було викликано його хворобою, яка потребувала оперативного втручання він був позбавлений можливості повернути позивачу грошові кошти у строк. За період користування кредитними коштами він здійснював щомісячне погашення заборгованості, що підтверджує те, що він не ухиляється від сплати заборгованості за кредитним договором. На теперішній час є необхідність у наданні можливості для сплати боргу за кредитним договором щомісячно п`ятьма платежами, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Відповідач вважає, що нарахування відсотків, штрафних санкцій є неправомірний, оскільки він був зарахований на службу у військову частину [NUMBER] , де проходить службу на теперішній час. Він звертався до відповідача із проханням списанням відсотків, пені та штрафів у зв`язку із проходженням військової служби, проте із позову йому стало відомо, що відсотки списано не було. Вважає, що він як військовослужбовець повинен бути звільнений від сплати відсотків і посилався на п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього відсотків за користування кредитними коштами у сумі 2439,35 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також зобов`язати позивача надати можливість для сплати боргу за кредитним договором від 01 липня 2024 року та розділити щомісячно на п`ять рівних платежів строком з 01 листопада 2025 року по 28 листопада 2026 року. Від представника позивач на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що розстрочення виконання зобов`язання не буде мати значного ефекту для боржника за причиною продовження дії кредитних правовідносин. У сукупності, з урахуванням заборгованості боржника, на кінець виплат відповідно до розстрочення, у наявності буде новий борг, який донарахується протягом визначеного часу. Щодо заперечення відповідача - військовослужбовця відносно нарахування пені та штрафів, процентів то відповідно до листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142 Щодо документа, який підтверджує призов під час мобілізації та проходження військової служби зазначено: документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки; документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідач із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів по кредиту із доданням вказаних вище копій документів не звертався. Враховуючи викладене вище, вважають, що надані до суду докази не дозволяють встановити факт проходження військової служби відповідачем. Для перерахунку заборгованості необхідно звернутись до відділення банку із оригіналами відповідних документів, а тому просять задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиву на позовну заяву. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та не заперечувалось самим відповідачем у судовому засіданні, що 17 грудня 2020 року він підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій зазначив анкетні дані: ПІБ, РНОКПП, адресу проживання та реєстрації, сімейний стан, інформацію щодо його доходу, контактні дані тощо (а.с.12). Також, 17 грудня 2020 року відповідач погодився, що простим електронним підписом є підпис: ОТП пароля, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку, кнопки Підпис, Підписав, Підтверджую, Ознайомився і т.д. (а.с.11). 01 липня 2024 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій вказано тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, суму кредитного ліміту для відповідного типу карток, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0 % для карт Універсальна, 40,8 % для карт Універсальна GOLD; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором тощо (а.с.13-26). Банк та клієнт узгодили при наданні Банком будь-яких послуг клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів позичальника: ОТР-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні банку, кнопки Підпис, Підписав, Підтверджую, Ознайомився тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де позичальнику надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Позичальнику змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої позичальник надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище (п.14.1 заяви). В разі: неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п.2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або- в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п.2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або- в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п.2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або- в разі настання обставин, передбачених п.2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60 % річних. За користування Несанкціонованим овердрафтом Клієнт зобов`язується сплатити проценти у розмірі, визначеному Тарифами Банку. В разі непогашення Несанкціонованого овердрафту до останнього числа місяця, наступного за місяцем, у якому виник Несанкціонований овердрафт, Клієнт зобов`язується сплатити Банку\~ проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі, визначеному Тарифами Банку. В разі неповернення Несанкціонованого овердрафту в іноземній валюті у визначений термін, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по Несанкціонованому овердрафту, проценти за Несанкціонованим овердрафтом у розмірі 21,6 % річних, а також проценти від суми неповернутого в строк Несанкціонованого овердрафту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 43,2 % річних. Також, 01 липня 2024 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено основні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, строк договору 12 місяців з пролонгацією, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом на картковий рахунок; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту: процентна ставка у пільговий період 0,00001 % річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 %, 40,08 %, 36 %; порядок повернення кредиту тощо (а.с.27-31). Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до \~Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається із підписаного кредитного договору відповідач визнав, що простий електронний підпис використовується для укладення кредитних договорів та будь-яких інших правочинів з банком. Оцінюючи заперечення відповідача в частині неправомірного нарахування відсотків, у зв`язку із проходженням ним військової служби відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 33793,38 грн., яка складається з: 31364,03 грн. - заборгованість за тілом кредита, 2429,35 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.32-33). Відповідно до п.15 ст.14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції на час укладення сторонами кредитного договору) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи. Частиною 1 статті 58\~Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У пункті 1 резолютивної частинирішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58\~Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). У п.2 мотивувальної частини вказаногорішення Конституційний Суд Українизазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Враховуючи, що пунктом 15 статті 14\~Закону України\~Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано нарахування процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, згідно копії військового квитка серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , останній 03 березня 2025 року призваний на військову службу у ЗСУ за загальною мобілізацією на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року і проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . Згідно довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] № 221/5 від 12 березня 2025 року, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . За наслідками розгляду справи, належними доказами підтверджено, що відповідач є військовослужбовцем, проходить військову службу у Збройних Сил України з 03 березня 2025 року, у зв`язку з чим на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15\~статті 14\~Закону України\~Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей, зокрема щодо звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом. При цьому, кредитний договір № б/н було укладено 01 липня 2024 року, а відповідач набув статусу військовослужбовця лише з 03 березня 2025 року, тому суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за кредитним договором можливе лише до 03 березня 2025 року, оскільки саме з моменту призову на військову службу на відповідача поширюються пільги, передбачені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Згідно виписки по картковому рахунку, позивачем були нараховані відповідачу відсотки за користування кредитними коштами 01 квітня 2025 року у розмірі 1001,52 грн., які стягненню не підлягають, оскільки були нараховані після набуття відповідачем статусу військовослужбовця та поширення на нього пільг, передбачених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32791,86 грн., з яких: 31364,03 грн. - заборгованість за тілом кредита, 1427,83 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вимоги відповідача у частині зобов`язання банку надати можливість йому сплатити борг за кредитним договором шляхом ділення боргу щомісячними платежами задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений повноваженнями змінювати умови укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема, щодо встановлення графіку сплати кредитної заборгованості. При цьому, надання розстрочки/реструктуризації кредитної заборгованості є правом, а не обов`язком банку, якщо інше не передбаченого законом або договором. Крім того, відповідач не позбавлений права самостійно звернутися до банку із відповідними заявами щодо розстрочки/реструктуризації кредитного договору. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~до розміру задоволених\~позовних\~вимог. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2350,61 грн., виходячи з розрахунку (32791,86 грн. * 2422,40 грн. / 33793,38 грн.).

Outcome: partial