Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1614269 від 06.07.2024 року в розмірі 21 822 грн. 48 грн. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 06.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 1614269, який укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення відповідачем електронної заявки на отримання кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір про надання кредиту № 1614269 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи в порядку передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта». Отримання даних ідентифікації та верифікації було здійснено із використанням системи BankID. Особу, що вчинила дії в інформаційно-телекомунікаційній системі BankID було однозначно встановлено як позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору була згодна натиснути кнопку згоден. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило відповідачу [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор К547 на номер телефону позичальника, який ним був вказаний у анкеті та в подальшому кредитний ліміт було збільшено. Відповідно договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в гривнях в розмірі 3 700 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів зі сплатою процентів від суми позики. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на картку позичальника. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячно платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення прострочення заборгованості. 29.01.2025 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» уклали договір факторингу № 01.02-03/25 відповідно до умов якого первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-03/25 заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на відступлення прав вимоги складає 21 822 грн. 48 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3 699 грн. 99 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 10 933 грн. 39 коп., заборгованість по пені у розмірі 7 189 грн. 10 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Ухвалою судді від 12.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved