Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

03.11.2025 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов, в якому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за\~договором кредиту № 8695873 від 07.04.2025 року у загальну\~ розмірі 21579 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6000 грн, 5187 грн - сума заборгованості за відсотками, 10392 грн заборгованість за пенею. Крім цього, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 07.04.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 8695873, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаним договором кредитор передав позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн у безготівковій формі, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти у розмірі 0,95 % на день, комісія за надання кредиту 17,25 %. Строк позики - 360 днів, неустойка в розмірі 300 грн за кожен день понаднормового користування кредитом. Відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за договором кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами, неустойкою. 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25, за яким право грошової вимоги за Договором № 8695873 від 07.04.2025 року перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 8695873 від 07.04.2025 в сумі 21579 грн, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також 4 500,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у заяві просив суд розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 31, 42), заяв з процесуальних питань чи по суті справи, в тому числі відзиву, суду не надано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 07.04.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 8695873 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором 284720 (а.с. 19). За вказаним договором кредитор передав відповідачу грошові кошти в сумі 6000 грн на 360 днів, у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти у розмірі 0,95 % на день, комісія 17,25 % від суми наданого кредиту. П. 9.5 договору визначена пеня 15 % за кожен день прострочення (а.с. 12-19). Договір № 8695873 від 07.04.2025 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 284720 (а.с. 19, 19 зворот). Факт перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією на суму 6000 грн від 07.04.2025, підтверджується сукупністю доказів, а саме довідкою ТОВ ФК Фінекспрес та квитанцією про перерахування коштів (а.с. 7, 20-21). Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідач [PERSON] не здійснювала погашення тіла кредиту, відповідно заборгованість за тілом позики склала 6000 грн, а також не здійснював сплату процентів за користування кредитом, борг за якими склав 5187 грн, а також заборгованість за пенею 10392 грн (а.с. 6, 9-11). 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25, за яким право грошової вимоги за Договором № 8695873 від 07.04.2025 року перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 22-25). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 16.10.2025 року до договору факторингу № 16/10/25 ФК ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21579 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6000 грн, заборгованості за відсотками 5187 грн та пенею 10392 грн (а.с. 26). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, що має наслідком наявність заборгованості за основним боргом та відсотками, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме на суму 11187 грн (6000 грн + 5187 грн). Щодо вимог про стягнення неустойки в формі пені, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою в сумі 10392,00 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку. Стягнення неустойки суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 11187,00 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с. 5). Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1256 грн, у рахунок відшкодування судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (11187 грн х 100%/21579 грн = 51,84 %; 2422,40 грн х 51,84 %/100 % = 1256 грн). Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500,00 грн, що обґрунтовані перед судом рядом доказів (а.с. 28 та ЕС). Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, розмір яких не є очевидно завищеним, відповідає обсягу наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2332,80 грн (4500 грн х51,84 %/100%= 2332,80 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial