Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника з заявою сформованою в системі «Електронний суд» про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересована особа - Виконавчий комітет Ольшанської селищної ради, як орган опіки та піклування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є її донькою та інвалідом з дитинства. За психічним станом потребує постійної уваги, сторонньої допомоги та догляду, навіть у найпростіших діях. Враховуючи психічний стан останньої, виникла необхідність визнання її недієздатною та встановити над нею опіку, а тому заявник була вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.07.2023року вказану вище заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено призначити справу до судового розгляду у приміщенні суду з викликом сторін. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Давидова О.Ю. не з`явилися, при цьому представником сформовано в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі підтримуючи заявлені вимоги наполягаючи на їх задоволенні. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому її адвокат Балабан О.І. подала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Виконавчий комітет Ольшанської селищної ради, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Як визначено в ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Проведеною у справі судово-психіатричною експертизою від 10.10.2025року, висновок судово-психіатричного експерта № 252, складений експертною комісією Миколаївської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", підтверджено встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON] . За висновком вказаної експертизи [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом-важкою розумовою відсталістю, у зв`язку з чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] ,у зв`язку із цим вправі відповідно до ч.3 ст.296 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернутися до суду із відповідною заявою. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-який правочин. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Крім того, в ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що суд встановлює опіку в разі її визнання недієздатною. Згідно з ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Беручи до уваги, що заявник є матір`ю [PERSON] , піклується про неї, постійно здійснює за нею догляд, а також те, що [PERSON] перебуває на утриманні заявника, суд вважає за можливе встановити над нею опіку, призначивши за ч.1 ст.63 ЦК України заявника її опікуном. Підстав, що можуть слугувати перешкодою призначення заявника опікуном, визначених у ст.64 ЦК України, судом не встановлено. Відповідно до подання, затвердженного рішенням виконавчого комітету Ольшанської селищної ради від 02.06.2023 року №39 з метою створення належних умов для реалізації прав, свобод та законних інтересів [PERSON] , рекомендовано надати суду подання про можливість призначення [PERSON] опікуном над її донькою [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна [PERSON] , яка є її матір`ю та має можливість виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Суд зазначає, що згідно з ч. 6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved