Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

В червні 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 25.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75231874, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1200,00 грн. строк позики - 7 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису z30sXEzR69, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 25.06.2021 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75231874 до Договору позики №75231874, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 2800,00. Таким чином, загальний розмір Позики становить 4000,00. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису u56YkKX3r5, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позикодавець на виконання умов Договору позики №75231874 від 25.06.2021 року та Додаткової угоди до Договору позики, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000,00 за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується наступним: - Електронною платіжною інструкцією №dc788d17-5e71-4c08-b1e9-f422e6392d9f від 25.06.2021 року про перерахування коштів в розмірі 1200,00 на банківський картковий рахунок, що зазначив Відповідач № [NUMBER] ; - Електронною платіжною інструкцією №835115ac-f637-467a-a344-df21e5977283 від 25.06.2021 року про перерахування коштів в розмірі 2800,00 на банківський картковий рахунок, що зазначив Відповідач № [NUMBER] . У договорі позики встановлено строк позики 7 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №75231874 від 25.06.2021 р. та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 185,21 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 11535,99 грн., зокрема: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 535,99 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». 19.11.2021р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75231874 від 25.06.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75231874 від 25.06.2021 р.. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11535,99 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 535,99 грн. - сума заборгованості за відсотками. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №75231874 в розмірі 11535,99 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7535,99 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судовий збір в розмірі - 2422,40 грн., та витрати на правову правничу допомогу в розмірі 3500 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем безпідставно заявлено вимоги про стягнення заборгованості по відсотках в сумі 7535,99грн. нарахованих поза межами погоджених сторонами умов, так як після закінчення строку кредитування у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Вважають, що позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині основного боргу 4000грн. та нарахованих процентів за користування позикою 557,20грн., а всього загальна сума 4557,20грн. Також представник відповідача зазначив, що відповідач не погоджується з заявленою позивачем сумою витрат на правничу допомогу, оскільки вказана сума є неспівмірною із складністю справи та наданими послугами. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики №75231874 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором z30sXEzR69, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п.2 Договору позики, сума позики 1200,00 грн., строк договору 7 днів (дата повернення позики 02.07.2021), процентна ставка (базова) 1,99 % в день (фіксована). 25.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №75231874 до Договору позики №75231874, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 2800,00. Таким чином, загальний розмір Позики становить 4000,00грн.. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора u56YkKX3r5, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику [PERSON] грошових коштів в сумі 4000,00 грн. на картковий рахунок підтверджується: копіями платіжних інструкцій №dc788d17-5e71-4c08-b1e9-f422e6392d9f від 25.06.2021 року, №835115ac-f637-467a-a344-df21e5977283 від 25.06.2021 року; довідками ТОВ "ФК "Фінекспрес" № КД-000020383/ТНПП від 14.04.25 року про переказ коштів в сумі 1200,00 грн. - 25.06.2021 року та № КД-000020385/ТНПП від 14.04.25 року про переказ коштів в сумі 2800,00 грн. - 25.06.2021 року на картку [PERSON] ; Випискою з карткового рахунку відповідача в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 25.06.2021р. по 28.06.2021р.. 19.11.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.21 р. за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75231874 від 25.06.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.23 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75231874 від 25.06.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.23 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11535,99 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7535,99 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику [PERSON] грошових коштів в сумі 4000,00 грн. на картковий рахунок підтверджується: копіями платіжних інструкцій №dc788d17-5e71-4c08-b1e9-f422e6392d9f від 25.06.2021 року, №835115ac-f637-467a-a344-df21e5977283 від 25.06.2021 року; довідками ТОВ "ФК "Фінекспрес" № КД-000020383/ТНПП від 14.04.25 року про переказ коштів в сумі 1200,00 грн. - 25.06.2021 року та № КД-000020385/ТНПП від 14.04.25 року про переказ коштів в сумі 2800,00 грн. - 25.06.2021 року на картку [PERSON] ; Випискою з карткового рахунку відповідача в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 25.06.2021р. по 28.06.2021р.. Згідно платіжної кіитанції АТ «Ощадбанк» від 21.11.2025 року, відповідач 21.11.2025 року здійснив перерахування коштів на рахунок позивача ТОВ «Фінпром Маркет» в сумі 4558грн із зазначенням призначення платежу - «оплата за кредит», що свідчить про те, що ним визнається факт отримання грошових коштів у кредит. Разом з тим, при вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд враховує наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.» На підставі наведеного, при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися в межах строку кредитування. У договорі позики сторони визначили, що строк позики становить 7 днів (дата повернення позики 02.07.2021). З розрахунку суми заборгованості [PERSON] , наданого ТОВ «Фінпром Маркет», за договором позики №75231874 від 25.06.2021 р. та Додаткової угоди до нього, проценти за користування позикою нараховано за період з 25.06.2021р. по 30.09.2025р., тобто за період поза межами строку кредитування. Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку користування позикою. Посилання позивача у позовній заяві на те, що умови продовження строку нарахування процентів за користування позикою передбачено Правилами надання грошових коштів у позику не заслуговують на увагу, з огляду на таке. В підписаному договорі позики [PERSON] у п.5.2 Договору підтвердив, що до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації йому зрозумілі. Правилами надання грошових коштів у позику, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, у тому числі, що у разі неповернення/ повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (п. 6.5 Правил). Проте, вказані Правила не підписані [PERSON] і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір позики 25.06.2021р.. Таким чином, за відсутності доказів про конкретно запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів, надані позивачем Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обґрунтованим є нарахування процентів за договором позики за період з 25.06.2021р. по 02.07.2021р. у розмірі 557,20 грн. Відповідач відповідно до платіжної квитанції АТ «Ощадбанк» від 21.11.2025 року, 21.11.2025 року сплатив на рахунок позивача ТОВ «Фінпром Маркет» кошти в сумі 4558грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту 4000грн. та 557,20 грн. заборгованості по відсотках. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №45231874 від 25.06.2021 року, слід відмовити в повному обсязі. Оскільки погашення заборгованості відповідачем було здійснено після відкриття провадження у даній справі, слід провести розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно обґрунтованим позовними вимогами, та які були задоволені відповідачем (сплаченому боргу після відкриття провадження у справі) в сумі 956,85 грн.(11535,99/100 = 115,36; 4557,20/115,36= 39,50%; 2422,40/100 х 39,50= 956,85) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1382,50 грн. (3500/100 х 39,50=1382,50), які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., актом від 01.11.2024р.; актом приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 р., витягом з акту №11-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 р., актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжною інструкцією №5799346363.1 від 30.04.2025 р. А всього разом, сума витрат, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача становить 2339,35грн. Заперечення представника відповідача проти заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає необґрунтованими з врахуванням ціни позову, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги та їх вартості. Також враховуючи, що в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено в т.ч. і із-за необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 7260,50 грн. (100 - 39,50 = 60,50%; 12000/100 х 60,50=7260,50), які підтвердженні належними доказами, а саме: Витягом з Договору про надання правничої допомоги від 22.09.2025р., згідно якого розмір гонорару адвоката Іваницького А.М. встановлюється на основі фіксованого розміру та становить 12000грн.; квитанцією від 22.09.2025р. про оплату відповідачем 12000грн. Заперечення представника позивача щодо завищених витрат відповідача на правничу допомогу, суд також вважає необґрунтованими, з врахуванням наданої адвокатом відповідачу правничої допомоги у даній справі. Відповідно ч.10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що «При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат». Оскільки судом вирішено покласти судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених (обґрунтованих) вимог, доцільним буде зарахувати частину судових витрат, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» у сумі 2339,35грн., та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь [PERSON] різницю витрат на правничу допомогу у сумі 4920,65 грн. (7260,50 грн. - 2339,35грн.= 4920,65 грн.).

Outcome: approved