Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2019 по 01.11.2024. Позовні вимоги мотивовані тим, що свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, позивач, як організація, яка надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виконує належним чином, разом з тим відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків зі сплати коштів, за послугу, яку надає КП «Керуюча компанія», у зв`язку з чим, за період з 01.04.2019 по 01.11.2024 за особовим рахунком № [NUMBER] квартири [ADDRESS] перед виконавцем послуг, а саме: КП «Керуюча компанія», виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків у загальному розмірі 23 042,09 грн., а також індексу інфляції у розмірі 6 198,27 грн. та 3% річних у розмірі 1 829,44 грн. від простроченої суми заборгованості, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 10.11.2025 року від представника відповідачки - адвоката Мезенцової Н.В. через «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає наступне. Стороною відповідача визнається сума заборгованості у розмірі 16 853,83 грн. за період з 01.11.2020-01.10.2024, оскільки попередньо погашено заборгованість за попередні періоди, квитанції до суду про сплату надає. Щодо нарахувань інфляційної складової боргу та 3% річних, то стороною Відповідача визнається заборгованість у розмірі 3 149,43 грн. за період 01.10.2019 по 01.02.2022 року та за період 01.01.2024 по 01.10.2024 р., а також розмір №% річних у розмірі 1 022,72 грн. за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 року та за період 01.01.2024 по 01.10.2024 року, оскільки вважає нарахування Позивачем таким що не відповідає законодавству. Окрім того, просить суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 5 місяців зі сплатою щомісячних платежів. 12.11.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначає наступне. Щодо сплати основної заборгованості, то Позивач підтверджує надходження коштів від Відповідачки в розмірі 6 188,26, а отже залишок до повного погашення основної суми заборгованості становить 16 853,83 грн. Щодо розміру нарахування інфляційної складової боргу та трьої відсотків річних, що не визнаються Відповідачем зазначає наступне. У відповідності до ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України, - боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за періоди прострочення з 01.04.2019 по 01.02.2022 та 3 01.05.2022 по 01.11.2024, що становить 6 198,27 грн, а також три відсотки річних, що становить 1 829,44 грн. від простроченої суми Враховуючи, постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 р. № 206 3) змінами внесеними згідно з Постановами КМ № 390 від 21.04.2023, № 1405 від 29.12.2023 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» знято заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Згідно пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 05 березня 2022 р. № 206 у редакції від 29.12.2023 «Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року». Зазначена редакція постанови має ретроспективну дію та, згідно з і приписом, застосовується починаючи з 24 лютого 2022 року. Отже, з огляду на пряму вказівку законодавця про поширення дії цієї редакції на попередній період, позивач обґрунтовано посилається саме на і положення при визначенні суми заборгованості та нарахуванні інфляційних втрат з початку дії воєнного стану. Таким чином, доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (надалі - КП «Керуюча компанія») з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Відповідно до п. 2.1. Статуту підприємство створено з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій та об`єктів благоустрою. На підставі розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 48 майно комунальної власності, що перебуває в управлінні Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, було передано в господарське відання КП «Керуюча компанія». КП «Керуюча компанія» розроблено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання. Вказаний договір було опубліковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Київської міської ради газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору, опублікованого в газеті «Хрещатик», розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячно системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Тариф на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій був затверджений розпорядженнями Київської міської державної адміністрації «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 442 та № 668 (п. 402). Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади міста Кисва, за період з 01.03.2019 по 14.01.2025 відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] На підстав Договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 27.01.2009 року, [PERSON] та [PERSON] купили в рівних долях (по ) квартиру [ADDRESS] . Також Реєстраційним посвідченням № 027052 від 06.02.2009 року посвідчується, що вказана вище квартира зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] у рівних долях та належить їм на праві приватної власності. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 12.06.2025 року міститься інформація, що 15.03.2019 року за відповідачкою зареєстровано право власності на частину квартири - на підставі договору дарування № 355 від 15.03.2019 року. Таким чином відповідач [PERSON] є повним єдиним власником квартири [ADDRESS] починаючи з 15.03.2019 року. 12.11.2024 року право власності на дану квартиру було зареєстровано за іншою особою - [PERSON] (згідно Інформації з ДРРП). Отже, Позивачем визначено період заборгованості з 01.04.2019 по 01.11.2024 - період протягом якого відповідач [PERSON] була повним та єдиним власником квартири. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартплату і плату за комунальні послуги. Згідно із вимогами ст.64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно із вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За приписами ст.ст. 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач протягом тривалого часу ухилялася від виконання своїх обов`язків по сплаті коштівза послуг, яку надає Позивач. Таким чином, станом на 01.11.2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] квартири [ADDRESS] перед Виконавцем послуг, а саме КП «Керуюча компанія», виникла заборгованість по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територійза період х 01.04.2019 по 01.11.2024 року в розмірі 23 042,09 грн. Також, як вбачається, з матеріалів справи, після звернення до суду з позовною заявою, Відповідачкою було частково сплачено заборгованість за період 01.04.2019 року, що складає 312,72 грн., що підтверджується платіжною інструкціє. №6383-Х42Н-031К-9749 від 09.11.2025 року; за період з 01.05.2019 по 01.12.2019 року, що складає 2 465,87 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №АВКХ-КК4С-013А-ВТ93 від 09.11.2025 року; за період з 01.01.2020 по 01.10.2020 р., що складає 3 409,67 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №М20А-46НН-9НТК-Е107 від 09.11.2025 року. Вищевказана інформація не заперечується стороною Позивача, отже суд приходить до висновку про стягнення з Відповідачки основної суми заборгованості у розмірі 16 853,83грн. з урахуванням часткової оплати заборгованості. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Однак постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285). Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови. Отже, з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України. Однак позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 01 квітня 2019 року по 01 листопада 2024 року інфляційні втрати в розмірі 6 198,27 грн. та 3 % річних в розмірі 1 829,44 грн. Тому, із спірного періоду слід виключити нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних за період 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, та здійснити нарахування за період з 01 квітня 2019 року по 23 лютого 2022 року, та з 30 грудня 2023 року по 01 листопада 2024 року, як наслідок, інфляційні втрати за цей період становлять 3 149,43 грн, а 3 % річних - 1 022,72 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в загальному розмірі 16 853,83 грн, інфляційних втрат в загальному розмірі 3 149,43 грн. та 3 % річних в загальному розмірі 1 022,72 грн. Щодо вимоги Відповідачки про розстрочку виконання рішення суду, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Враховуючи той факт, що при зверненні стороною Відповідача із даною заявою до суду, рішення по суті справи не постановлено, не вступило у законну силу, то суд вважає звернення з такою заявою до суду передчасним. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що позовні вимоги задоволено частково в розмірі 21 025,98 грн., то відповідно з Відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 049,14 грн. (21 025,98*3028/31069,80). На підставі викладеного та

Outcome: partial