Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № CL-293958 в сумі 161\~470,99 грн. Також просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своєї позиції вказав, що 05.11.2020 року, [PERSON] (ІН [NUMBER] ), уклав з АТ «Кредобанк», Кредитний договір № CL-293958. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до н. 2.1 Кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 200 000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 копійок) на строк до 04 листопада 2022 року, на цілі визначені у п. 2.2. Кредитного договору. Процентна ставка за користування кредиту становить 35% річних. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 06.01.2025 року заборгованість за Кредитним договором становить 161 470,99 грн., в т.ч.: Прострочена заборгованість за основним боргом (тіло): 87 188,72 грн; Прострочені проценти за основним боргом: 74 282,27 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає про належне повідомлення відповідача у справі. Відповідач не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Анкети-Заяви № CL-293958 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 05.11.2020 року, 05.11.2020 року між АТ «Кредо-банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-293958. Відповідно до п. 1.1 Договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується викори-стати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Згідно п. 2.1, 2.3 Кредитного договору банк видає позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн. терміном на 24 місяців у строк до 04 листопада 2022 року. За змістом п. 4.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. При цьому п. 4.2 Кредитного договору визначає, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначено п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредит-ного договору. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим договором та додатками до нього. За приписами п. 6.2 Кредитного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Пункт 6.9 Кредитного договору визначає, що банк, у випадках передбачених п. 3.3 Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.6.10 Кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 6.9 Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно із п. 3.3.2, 3.3.3 Кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 6.9 Кредитного договору). Згідно п. 8.1 Кредитного договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення у по-рядку, передбаченому законодавством України. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до договору). Позичальник зобов`язаний здійснити 24 щомісячних платежів по 11\~748,00 грн. щомісячно, кожного п`ятого числа (останнього місяця четвертого числа) відповідного місяця впродовж 24 місяців з дати укладення кредитного договору. Кредитний договір № CL-293958 від 05.11.2020 року разом із Анкетою-Заявою на отримання готівкового кредиту, графіком платежів до вказаного Договору, а також Паспортом споживчого кредиту підписано власноручно позичальником [PERSON] . Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № CL-293958 від 05.11.2020 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, що підтверджується копією меморіального ордеру № 60333633 від 05.11.2020 року на суму 200 000,00 грн. та випискою по особовим рахункам [PERSON] у період з 05.11.2020 року по 06.01.2025 року. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № CL-293958 від 05.11.2020 року належним чином не виконав, в зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості, станом на 06.01.2025 за договором кредиту № CL-293958 від 05.11.2020 року наявна заборгованість у загальному розмірі 161\~470,99 грн., з яких 87 188,72 грн. заборгованість за тілом кредиту; 74\~282,27 грн. заборгованість за відсотками. З метою досудового врегулювання спору 14 жовтня 2024 року листом № 85-12861308/24 позивач АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без реагування. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів ци-вільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за до-говором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були пере-дані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачем були порушені умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Жодних доказів на спростування вищенаведених обставин відповідачкою та її представником - не було надано. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Як вбачається з матеріалів справи позивач заявив вимогу про дострокове повернення суми боргу, яка відповідачем залишилася без виконання. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо по-дання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У порушення умов Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість за кредитним договором № CL-293958 від 05.11.2020 року, яку необхідно стягнути на користь позивача, а саме у розмірі 161\~470,99 грн., з яких 87\~188,72 грн. заборгованість за тілом кредиту; 74\~282,27 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені відповідачем в зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору, тому суд оцінивши всі надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028,00 грн., тому з відповідача на користь АТ «Кредобанк» підлягають стягненню дані судові витрати. Таким чином,

Outcome: approved