Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

24 березня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в якій прохали суд стягнути з відповідачки суму основного боргу в розмірі 18588,78 гривень та судового збору в розмірі 3028,00 гривень. 17 червня 2025 року представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій прохали суд стягнути з відповідачки суму основного боргу в розмірі 3106,74 гривень станом на 17.06.2025 року та судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 березня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32-33). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (а.с.61-62). Представник позивача ТОВ «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз України» Костенко В.М. прохала проводити розгляд справи без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. 18 листопада 2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Яременко О.Є. подав клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 18 листопада 2025 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» Любовський В.М. подав пояснення щодо розрахунку спожитого природного газу, в яких зазначив, що відповідно до п. 4 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Всупереч зазначеного, показники лічильника споживачем не повідомлялися. 20 листопада 2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Яременко О.Є. подав додаткові пояснення, в яких продемонстрував здійснений ним розрахунок спожитого газу та сплати за нього, з якого вбачається, що в дійсності в споживача не тільки не має заборгованості, а й наявна переплата. Розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-20). 23.09.2021 року [PERSON] подала до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання [PERSON] природного газу за вказаною адресою, ЕІС код споживача 56XM26E12006632І (а.с.21). Згідно відомостей фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] споживача [PERSON] , за період з квітня 2021 року по лютий 2025 року було нею нібито спожито природний газ на загальну суму 18588,78 гривень (а.с.11-12). У позовній заяві вказано, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними АТ «Полтавагаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГРМ та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ (п. 1 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем). Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ «Оператор ГТС України») - Iplatforma та в подальшому імпортується постачальником у білінгву систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. На думку позивача, [PERSON] не в повному обсязі сплачувала нараховану суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання нею своїх зобов`язань та порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ. Позивач стверджує, що за даними АТ «Полтавагаз» у період з березня 2021 року відповідач спожила 4504,59 м/куб природного газу з розрахунку за щомісячними тарифами на загальну суму 38780,21 гривень, з яких сплатила 20191,42 гривень та заборгувала 18588,78 гривень. Під час розгляду справи позивач повідомив про здійснення Оператором ГРМ перерахунку спожитого природного газу [PERSON] та встановлено, що станом на 17.06.2025 року в неї нібито існує заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 3106,74 гривень (а.с.46-47). Тобто АТ «Полтавагаз» здійснив коригування обсягів спожитого природного газу, в зв`язку з виявленням ним помилкових даних про спожитий обсяг природного газу в травні 2021 року. Судом установлено, що в травні 2021 року АТ «Полтавагаз» здійснило заміну лічильника [PERSON] , який мав показники «02017», на лічильник з показниками «00115» (а.с.95-96). Разом з тим, облік природного газу за травень 2021 року АТ «Полтавагаз» здійснило помилково шляхом різниці між вказаними показниками лічильників, які не мали дійсних даних про обсяг споживання. Це підтверджується тим, що різниця між показниками демонтованого та монтованого лічильника склала 1902 м/куб (02017-00115). Ці дані Оператор ГРМ передав до відповідної системи Iplatforma та в подальшому імпортував до білінгової системи «Газоліна» з урахуванням ще й фактичного споживання, що в загальному склало 1933,63 м/куб газу, які позивач використав при обрахунку обсягу природного газу. [PERSON] виявила таку помилку в жовтні 2021 року, в зв`язку з чим звернулася до АТ «Полтавагаз» з актом звірки. Ними було встановлено, що в період травня 2021 року споживач фактично використала не 1933,63 м/куб газу, а 24 м/куб газу (а.с.97). Проте АТ «Полтавагаз» не вніс до системи Iplatforma та білінгової системи «Газоліна» правильні дані про фактично спожитий обсяг природного газу. В свою чергу, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», виходячи з даних платформи, використав некоректні дані з помилковим обсягом споживання природного газу відповідачкою. Відповідно до відомостей фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] споживача [PERSON] , корегування обсягів використаного споживачем природного газу відбулося в березні 2025 року, що й стало підставою для зменшення розміру позовних вимог до 3106,74 гривень. При цьому, невірно облікований об`єм природного газу в травні 2021 року (1933,63 м/куб) позивач тарифікував за ціною 9,56629 грн. м/куб. Однак після зменшення на 1869,59 м/куб у березні 2025 року, позивач безпідставно тарифікував зменшення обсягу за ціною 7,95689 грн. м/куб. Така помилка утворила різницю в сумі коригування в 3106,74 гривень, яка не є несплаченим обсягом спожитого газу відповідачем, а є помилковим обрахунком позивача. Так, вартість помилково визначеного обсягу газу 1933,63 м/куб добута шляхом множення на ціну 9,56629 грн. м/куб., що становить 18497,67 гривень. Внаслідок усунення помилки Оператора ГРМ вказаний обсяг підлягав зменшенню на 1869,59 м/куб за тією ж ціною 9,56629 грн. м/куб. і таке зниження мало б становити -17885,04 гривень, а не 14755,53 гривень, як це зроблено позивачем за ціною 7,95689 грн. м/куб. Викладене вище підтверджується розрахунком спожитого газу та сплати за нього (а.с.90-91), проведеного представником відповідача, який не викликає сумнівів, а тому суд бере його до уваги. З цього розрахунку вбачається, що на момент звернення позивача до суду, а саме березень 2025 року, в [PERSON] наявна переплата. Разом з тим, суд не вбачає підстав для закриття провадження підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позивач вважає, що між ним та відповідачкою існує спір, тобто між ними існують неврегульовані питання. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову в позові, вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed