Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 25 квітня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2655622 від 25 квітня 2024 року. 04 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» укладено договір факторингу №04092024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема, за договором №1386153 від 18.04.2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно п. 1.2. Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень. Пунктом 1.3. передбачено, що кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 25.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Відповідно до п. 1.4., повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 20 квітня 2025 року (дата остаточного погашення заборгованості) Зазначають, що факт перерахування коштів підтверджується довідкою за вихідним номером № 36224142 від 2024-04-25 09:50:55 з якого вбачається, що ТОВ "ФК "НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ" перерахувало на користь [PERSON] на картку [NUMBER] грошові кошти у сумі 5000 грн., з призначенням платежу: Кошти згідно договору 2655622. Вказують, що відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором №2655622 від 25 квітня 2024 року станом на 04 вересня 2024 року становить 16639,2 грн, яка складається з: 5000 грн - заборгованість за кредитом; 6739,2 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 0 грн - заборгованість за комісією; 4900 грн - сума заборгованості за пенею (штрафами). Враховуючи вищевикладене, просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за Договором № 2655622 у розмірі 16639,2 гривень, яка складається з:- 5000 грн. - заборгованість за кредитом;- 6739.2 грн - заборгованість за нарахованими процентами;- 0 грн - заборгованість за комісією;- 4900 грн - сума заборгованості за пенею (штрафами) та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі. В судове засідання позивач не з`явився, проти розгляду справи за його відсутності не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). Із матеріалів справи встановлено, що 25 квітня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2655622 від 25 квітня 2024 року. Згідно п. 1.2. Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень. Пунктом 1.3. передбачено, що кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 25.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Відповідно до п. 1.4., повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 20 квітня 2025 року (дата остаточного погашення заборгованості) Пунктом 1.5. встановлено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 18264.00 грн. Денна процентна ставка складає: (18264.00 грн. / 5000.00 грн.) / 360 днів * 100% = 1.01%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 3028.54 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 23264.00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення. Відповідно до п. 1.5.1., Комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менш ніж 0.00 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. Згідно п. 1.5.2., проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3.65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Пунктом 1.5.3. встановлено, що проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 18264,00 грн. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *89. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою за вихідним номером № 36224142 від 2024-04-25 09:50:55 з якої вбачається, що ТОВ "ФК "НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ" перерахувало на користь [PERSON] на картку [NUMBER] грошові кошти у сумі 5000 грн., з призначенням платежу: Кошти згідно договору 2655622. Таким чином, Кредитний договір номер 2655622 був підписаний 25 квітня 2024 року о 09:50 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 893418 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://pango.com.ua. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] станом на 04 вересня 2024 року становить 16639,2 грн, яка складається з: 5000 грн - заборгованість за кредитом; 6739,2 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 0 грн - заборгованість за комісією; 4900 грн - сума заборгованості за пенею (штрафами). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із цим позовом на підтвердження переходу прав вимог від первісного кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси», позивач подав договір факторингу № 25092024 від 25 вересня 2024 року укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Проте, судом встановлено, що спірний кредитний договір укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , натомість договір факторингу № 25092024 був укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Жодних доказів на підтвердження укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» матеріали справи не містять. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17,від 27.09.2021року у справі №5026/886/2012 тощо). Отже, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ним набуто право вимоги до відповідача, а відтак - що його майнове право порушено і підлягає судовому захисту. Враховуючи, викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed