Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

17 березня 2025 року до суду звернувся заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Міністерства оборони України із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький в якому просить усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та землекористувачу Міністерству оборони України у розпорядженні та користуванні землями оборони, а саме земельною ділянкою площею 2 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043, яка належить [PERSON] , шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із закриттям Поземельної книги; скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу; зобов`язати відповідача повернути у користування власника спірну земельну ділянку площею. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 23.12.1975 рішенням Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих № 277-В, Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району, правонаступником якої згідно є КЕВ м. Хмельницький, видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га земель. До числа вказаних земель, зокрема, входять землі оборони, що належать до військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, які призначались для використання військовою частиною для потреб оборони за призначенням та для забезпечення повсякденної (постійної) діяльності, утримання та охорони. Вказані землі перебувають на бухгалтерському обліку (балансі) КЕВ м. Хмельницький. Водночас, 18.01.2007 за [PERSON] на підставі рішення Хмельницької районної державної адміністрації від 15.12.2006 №1350 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 для ведення особистого селянського господарства. На підставі цивільно-правового договору земельна ділянка загальною площею 2 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 для ведення особистого селянського господарства була відчужена від [PERSON] до [PERSON] . Хмельницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42017240310000039 від 30.03.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 425, ч. 2 ст. 425, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 410 КК України, до якого об`єднано матеріали кримінального провадження № 42017240310000127 від 30.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, щодо можливого неналежного особами виконання військовими службовими КЕВ м. Хмельницький своїх службових обов`язків впродовж 2006-2009 років, внаслідок чого з постійного користування КЕВ м. Хмельницький вибула земельна ділянка військового містечка № [NUMBER] загальною площею понад 286 га, яка входила до земельної ділянки площею 2487,6 га, що належить до земель оборони, до якої також входить спірна земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0043. В межах вказаного кримінального провадження призначено судову земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта від 04.03.2021 № 2037/2038/3081-3247-20-26 земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 площею: 2 га., 01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 2487,6 га, згідно Акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО від 1975 року, площа накладання становить 2 га. \~ \~ \~ \~Про вибуття спірної земельної ділянки (6825083300:06:019:0043) із державної власності прокуратурі стало відомо тільки після отримання вищевказаного висновку експерта. Отже, Хмельницькою РДА незаконно передано у власність стороннім особам земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 площею 2 га, оскільки остання належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, а рішення щодо припинення права користування нею Кабінетом міністрів України не приймалось. Таким чином, враховуючи відсутність рішення Кабінету Міністрів України щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки, позивач вважає, що наявні підстави для відновлення законних та порушених інтересів держави на використання незаконно відчужених земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону площею 2 га, шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у зв`язку із чим прокурор звернувся із даною позовною заявою. Відповідач правом подати відзив не скористався. Від третьої\~особи надійшли\~пояснення щодо\~позову,\~позовні вимоги\~підтримує та\~просить задоволити,\~вказує,\~що за\~відповідачем незаконно\~зареєстровано право\~приватної власності\~на спірну\~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 6825083300:06:019:0043\~для ведення\~особистого селянського\~господарства, оскільки остання належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону. Рішення щодо припинення права користування спірною земельною ділянкою Кабінетом міністрів України не приймалось. Наявність державної реєстрації права приватної власності в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043, яка належить до земель оборони, є не законною та створює першкоди належного власника (Держави) та користувача (КЕВ м. Хмельницький) вільно розпоряджатися та використовувати її за цільовим призначенням. 24.03.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 12.05.2025 року справу призначено до слухання по суті. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити із наведених підстав, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. В судове засідання представник третьої особи подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено,\~що 23.12.1975\~рішенням Виконавчого\~комітету Хмельницької\~ради депутатів\~трудящих №\~277-В,\~Хмельницькій квартирно-експлуатаційній\~частині Хмельницького\~району,\~правонаступником якої згідно з Положенням про КЕВ м. Хмельницький, затвердженого 02.01.2013 начальником Західного Територіального КЕУ, є КЕВ м. Хмельницький, видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га земель. До числа вказаних земель, зокрема, входять землі оборони, що належать до військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, які призначались для використання військовою частиною [NUMBER] , яка станом на теперішній час перейменована у військову частину [NUMBER] , для потреб оборони за призначенням та для забезпечення повсякденної (постійної) діяльності, утримання та охорони. Вказані землі перебувають на бухгалтерському обліку (балансі) КЕВ м. Хмельницький. Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі № 924/1025/14 встановлено, що істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МОУ, в даній справі за відсутності такого рішення КМУ дійшли висновку про незаконність оскаржуваного розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради» та можливість звернення позивача з позовом про захист своїх порушених прав згідно обраної форми захисту. Водночас, 18.01.2007 за [PERSON] на підставі рішення Хмельницької районної державної адміністрації від 15.12.2006 №1350 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 для ведення особистого селянського господарства. На підставі цивільно-правового договору земельна ділянка загальною площею 2 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 для ведення особистого селянського господарства була відчужена від [PERSON] до [PERSON] . Хмельницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42017240310000039 від 30.03.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 425, ч. 2 ст. 425, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 410 КК України, до якого об`єднано матеріали кримінального провадження № 42017240310000127 від 30.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, щодо можливого неналежного особами виконання військовими службовими КЕВ м. Хмельницький своїх службових обов`язків впродовж 2006-2009 років, внаслідок чого з постійного користування КЕВ м. Хмельницький вибула земельна ділянка військового містечка № [NUMBER] загальною площею понад 286 га, яка входила до земельної ділянки площею 2487,6 га, що належить до земель оборони, до якої також входить спірна земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0043. В межах вказаного кримінального провадження призначено судову земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта від 04.03.2021 № 2037/2038/3081-3247-20-26 земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 площею: 2 га., 01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 2487,6 га, згідно Акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО від 1975 року, площа накладання становить 2 га. Спірна земельна ділянка належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, а рішення щодо припинення права користування нею Кабінетом міністрів України не приймалось, відтак, Хмельницькою РДА незаконно передано у власність стороннім особам земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 площею 2 га. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України). Таким чином, у сфері земельних відносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону України). Так, за правилами ст.ст. 4, 5 ЗК України, завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу та основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад і держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Згідно зі ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Землі оборони становлять окрему категорію земель та згідно ст.ст. 65, 77 ЗК України, ст. 1 Закон України «Про використання земель оборони» та ст. 14 Закон України «Про Збройні Сили України» визнаються земельними ділянками, наданими для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України. За ч.ч. 1-4 ст. 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Згідно з ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, крім інших, належать землі оборони. У ч. 1 ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» вказано, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України. Таким чином, сукупний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що спірна земельна ділянка, відноситься до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням МО України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 6 Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»). Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Із врахуванням того, що землі оборони перебувають лише у користуванні МО України, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до ст. 142 ЗК України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони. Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги наведені норми права, істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МО України. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду за результатами розгляду справи № 924/1025/14, застосовуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 902/538/14. Відповідно до п. 5 ст. 20 ЗК України, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони». Згідно зі ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України. Отже, оскільки землі оборони надаються в постійне користування військовим частинам, такі землі визнаються землями оборони і вони використовуються виключно згідно із ЗК України. Як вже зазначалось, до Державного земельного кадастру внесено відомості щодо приватної форми власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043, вказані відомості чинні, тобто порушення триває. Водночас, спірна земельна ділянка є обмежено оборотоздатною. При цьому, власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права на ній, у тому числі, оспорюючи реєстрацію в Державному земельному кадастрі, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, вимагаючи її повернути. Вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути її державі є елементами єдиного юридичного механізму захисту, спрямованого на досягнення реального результату у вигляді усунення всіх перешкод щодо належного користування та розпорядження спірними земельними ділянками законним власником. \~ \~ \~ \~Наразі право приватної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] . Наявність зазначеної державної реєстрації права створює перешкоди державі в особі Міністерства оборони України в користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою, віднесеною до земель оборони. Крім того, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про цільове призначення земельної ділянки («для ведення особистого селянського господарства»), які не відповідають фактичним обставинам. Таким чином, належним способом захисту порушеного права у цих спірних відносинах є усунення перешкод у розпорядженні та користуванні землями оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним закриттям розділу та повернення земельної ділянки яка входить до складу земель оборони з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 із приватної власності у державну власність Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). Звертаючись до суду з цим позовом прокурор, посилаючись на приписи статті 391 ЦК України, статті 152 ЗК України, просить повернути у власність держави незаконно передану відповідачу земельну ділянку, яка належить до земель оборони. Встановивши, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони, суд вважає за можливе задоволити відповідну вимогу прокурора щодо повернення цієї ділянки державі. Подібних висновків щодо повернення земель оборони державі дійшов Верховний Суд у постановах від 21 березня 2023 року у справі № 910/12958/21, від 19 червня 2023 у справі № 310/18/17, від 04 липня 2023 року у справі № 310/7/17, від 02 жовтня 2024 року у справі № 444/1011/20, від 04 грудня2024 року у справі № 369/9992/16, від 15 січня 2025 року у справі № 903/1311/23, від 15 січня 2025 року у справі № 903/1324/23. Таким чином, встановивши, що передана у власність [PERSON] земельна ділянка належить до земель оборони, була закріплена за військом формуванням на праві постійного користування, а відповідно до статті 77 ЗК України такі землі можуть перебувати лише у державній власності, суд вважає, що земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 слід повернути державі, в особі Хмельницької обласної військової адміністрації з правом користування Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, Міністерства оборони України. Зайняття земельної ділянки земель оборони з порушенням Земельного Кодексу України, Закону України «Про використання земель оборони» треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушеного права власності держави, що охоплюється негаторним позовом, який може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки земель оборони і на таку вимогу не поширюється позовна давність. З огляду на зазначене, [PERSON] слід повернути земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0043 державі, в особі Хмельницької обласної військової адміністрації з правом користування Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, Міністерством оборони України. В свою чергу саме державна реєстрація спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі як ділянки сільськогосподарського призначення перешкоджає позивачу повернути земельну ділянку на користь держави та відновити її цільове призначення як земельної ділянки земель оборони, які перебувають у постійному користуванні КЕВ м. Хмельницького Міністерства оборони України Отже, з врахуванням змісту права, за захистом якого звернувся позивач, а також характеру його порушення, ефективним та належним способом захисту є і скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу. Щодо пропорційності втручання у права [PERSON] , то суд звертає увагу, що використання земель оборони суворо регламентується чинним законодавством. Передача таких земель у приватну власність або їх використання для інших цілей без попередньої зміни цільового призначення заборонена. Будь-які зміни в статусі чи порядку використання земель оборони повинні здійснюватися виключно з урахуванням інтересів обороноздатності держави, що є пріоритетним завданням. Такі обмеження спрямовані на збереження функціонального призначення земель оборони та запобігання їх використанню всупереч державним інтересам, що пов`язані з забезпеченням національної безпеки та оборони. Закріплення за землями статусу «землі оборони» є частиною загальної системи забезпечення національної безпеки, яка гарантує ефективне використання цих земель виключно для потреб оборони держави та недопущення їх неправомірного використання (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 444/1011/20). Судові витрати розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved