Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

16.06.2025 [PERSON] звернувся в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] . 23.09.2015 [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, яке належатиме йому на час смерті, заповів своєму синові [PERSON] . 02.02.2018 спадкодавець [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно заповів онукові [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно і зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] , нотаріусом видано йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, між тим нотаріус повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. В інший спосіб, окрім як звернутись до суду, він оформити свої права на спадщину не може, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, 15.12.2025 його представник адвокат Мартин В.І. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 26.06.2025 міський голова подав письмові пояснення, за змістом яких позовні вимоги не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із копій технічного паспорта від 30.12.2013 та 24.05.2025, будинкової книги, витягів з погосподарських книг за 1980-1990 роки, житловий будинок на [ADDRESS] збудований у 1991 році, складається із трьох кімнат, двох коридорів, кухні, ванної кімнати, двох підвалів, загальна площа 128,8 м.кв., житлова 50,8 м.кв., при будинку є вбиральня, літня кухня-сарай, господарство огороджене. Фактичним власником означеного житлового будинку був [PERSON] , який до смерті [INFO] проживав і був у ньому зареєстрований. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок смерті, зокрема 23.09.2015 [PERSON] склав заповіт за яким належні йому житловий будинок, земельну ділянку заповів синові [PERSON] (а.с.15). В подальшому [PERSON] склав заповіт, що посвідчений 02.02.2018 секретарем Градівської сільської ради Отчич М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18. Згідно вказаного заповіту [PERSON] належні йому житловий будинок, земельну ділянку та пай заповів внукові [PERSON] (а.с.16). Таким чином новий заповіт анулює попередній. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.14). Як видно із матеріалів справи, позивач [PERSON] є внуком [PERSON] . Із матеріалів справи також встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] , нотаріусом 06.12.2019 йому видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, між тим листом від 07.01.2025 нотаріус повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. Оскільки [PERSON] при житті набув та володів житловим будинком з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] правомірно, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті останнього, спадщину прийняв, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, суд вважає, що є підстави до задоволення позову та визнання за ним права власності на означений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] діда [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем.

Outcome: approved