Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , згідно з яким просить суд виділити їй в в натурі 345/1000 частки із домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в окремий об?єкт нерухомості та визнати за [PERSON] право власності на цей самостійний об?єкт нерухомого майна. Припинити право спільної часткової власності 345/1000 частки із домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . що належить [PERSON] . Встановити порядок користування земельною ділянкою в натурі на місцевості за адресою: [ADDRESS] , а саме виділити [PERSON] в користування в натурі (на місцевості) земельну ділянку згідно запропонованого плану розподілу відповідно до висновку експерта. В обґрунтування позову зазначає, що їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями від 17 листопада 2015 року (НАР 696782, р. №5-539) належить на праві спільної часткової власності 345/1000 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] (після перейменування [ADDRESS] . Рішенням Рівненської міської ради від 24 січня 2017 року №2359 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] на якій розташований об?єкт нерухомого майна" затверджено проєкт землеустрою та передано їй - [PERSON] та [PERSON] безоплатно земельну ділянку площею 802 м2, з кадастровим номером 5610100000:01:019:0227, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Пунктами 4, 5 вказаного рішення, зобов?язано землевласників виготовити та отримати документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку та зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Так як, рішенням передано їй та відповідачу [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку, тому оформлення такого права власності можливе лише за згодою двох осіб. Однак, відповідач [PERSON] впродовж тривалого часу безпідставно відмовляється оформити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право спільної сумісної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] , що передана рішенням Рівненської міської ради від 24.01.2017 року N? 2359. Така безпідставна відмова створює перешкоди у належному оформленні земельної ділянки під частиною домоволодіння, яке належить позивачеві на праві приватної власності. Дана земельна ділянка, за результатами безпідставних дій відповідача залишається землями комунальної власності Рівненської територіальної громади, що також не відповідає ч. 2 ст. 120 3К У країни, ст. 377 ЦК України, п.п. 4, 5 рішення Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 09.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 29.01.2025 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, згідно яких повідомляє, що лише після поділу майна між сторонами в натрі на місцевості та встановлення порядку користування земельними ділянками, кожен зі співвласників вправі звернутися до Рівненської міської ради щодо набуття права власності на спірні замельні ділянки. 13.02.2025 відповідачкою подано письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими. Ухвалою суду від 02.04.2024 клопотання позивачки про призначення експертизи задоволено, призначено у справі судову інженерно-технічну експертизу та поставити перед експертом наступні питання: - Чи можливо виділити в натурі [PERSON] , враховуючи порядок користування що склався, ідеальну частку, як об`єкт нерухомого майна, належну їй 345/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , з можливістю присвоєння нової поштової адреси? - Які можливі варіанти розподілу земельної ділянки, враховуючи варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ? Проведення судової інженерно-технічної експертизи доручити судовому експерту Сапуновій Аллі Іванівній, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 27.01.2025 поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду надійшов висновок експерта від 08.01.2025 № 28/24 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи . Ухвалою суду від 11.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, встановив таке. Як стверджується матеріалами справи, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить на правах приватної спільної часткової власності: [PERSON] належить 655/1000 частки: 310/1000, на підставі Договору дарування, посвідченого Першою рівненською державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1987 року, р. №2-727; 345/1000, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою рівненською державною нотаріальною конторою 17.08.1990 року, р. №1-3873); [PERSON] - 345/1000, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою рівненською державною нотаріальною конторою 17. 11.2015 року, р.№5-539. Таким чином, сторонам у справі належить на праві спільної часткової власності спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Рівненської міської ради від 24 січня 2017 року №2359 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] на якій розташований об?єкт нерухомого майна" затверджено проєкт землеустрою та передано [PERSON] та [PERSON] безоплатно земельну ділянку площею 802 м2, з кадастровим номером 5610100000:01:019:0227, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Пунктами 4, 5 вказаного рішення, зобов?язано землевласників виготовити та отримати документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку та зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до висновку експерта від 08.01.2025 №28/24, складеного за результататми проведення судової інженерно-технічної експертизи, експертом запропоновано, зокрема, такий варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме: Виділити [PERSON] в натурі 345/1000 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: І підвал, площею 50,3 кв.м. («Пд/1А -2»); 1-1 коридор, площею 8,0кв.м.; 1-2 житлова кімната, площею 16,4кв.м.; 1-3 кухня, площею 7,1 кв.м.; 1-4 санвузол, площею 2,9кв.м.; 3-1 коридор, площею 16,0кв.м.; 3 -2 коридор, площею 17,1 кв.м.; 3-3 житлова кімната, площею 13,5кв.м.; 3-4 санвузол, площею 4,8кв.м.; 3-5 кухня, площею 11, 7кв.м.; 3 - 6 сходова клітка, площею 8,2 кв.м.; 3 - 7 житлова кімната, площею 21,4кв.м.; 3 - 8 житлова кімната, площею 15,0кв.м.; 3 - 9 санвузол, площею 2,2кв.м.; загальною площею приміщень - 194,6м., в тому числі житловою - 66,3м2; крім того, «Пг/а» - погріб, «Пг/а3» - погріб, «a1» - ганок, «а4» - ганок, «а5» - балкон, «а6» - тераса, №3 - ворота, №4 - хвіртка, №5 - огорожа, ІІ - замощення; Виділити в натурі [PERSON] , в цілу ідеальну частку, як об?єкт нерухомого майна, належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме: 2-1 коридор, площею 3,9кв.м.; 2-2 житлова кімната, площею 18,8 кв.м.; 2-3 житлова кімната, площею 13,1 кв.м.; 2-4 житлова кімната, площею 11,9кв.м.; 2-5 кухня, площею 9,9 кв.м.; 2-6 ванна, площею 2,3кв.м.; загальною площею приміщень - 59,9 м2, в тому числі житловою - 43,8м2; крім того, «В» - сарай, «Г» - сарай, «г1» - сарай, «г» - вбиральню, №1 - хвіртку, №2 - огорожу, І - замощення. Встановити порядок користування земельною ділянкою в натурі на місцевості за адресою: [ADDRESS] , а саме: - виділити [PERSON] в користування земельну ділянку, площею 0,0405га (405,0кв.м.), з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 32,26м, 4,56м, 22,31м, 8,30м, далі по лінії поділу: 12,75м; 19,70м; 1,56м; далі по лінії поділу будинку: 4,22м, 3,77м, 5,70м, 0,76м; далі по лінії поділу: 4,12м; далі по межі: 9,51м, зображеної білим кольором з червоним вкрапленням, на Плані земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , у масштабі 1:250 (додаток №6); - виділити [PERSON] в користування земельну ділянку, площею 0,0397га (397,0 кв.м.), з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,12м; далі по лінії поділу будинку: 0,76м, 5,70м, 3,77м, 4,22м; далі по лінії поділу: 1,56м; 19,70м; 12,75м; далі по межі: 5,43м; 35,49м; 9,25м; 0,19м; зображеної білим кольором із зеленим вкрапленням на Плані земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , у масштабі 1:250, (додаток №6). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує таке Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 321 ЦК України. Право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у тому числі на земельну ділянку, виникає після звернення осіб із заявою щодо реєстрації такого права на майно. Так як, рішенням Рівненської міської ради передано позивачу та відповідачу у спільну сумісну власність земельну ділянку, тому оформлення такого права власності можливе лише за згодою двох осіб. Відповідно до статті 88 3К України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Частиною третьою статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно,і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. У правовій позиції висловленій у постанові ВСУ у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року зазначено, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Тобто, для вирішення питання про виділ в натурі частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності, основним є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки. Щодо обраного позивачем способу захисту свого права як співвласника спірного майна, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 по справі № 917/1739/17 зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце саме поділ майна на підставі ст. 367 ЦК України, результатом якого є припинення правовідносин спільної часткової власності, а не виділ у натурі частки із спільного майна. При цьому суд звертає увагу, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.08.2023 року у справі №1258/2735/20. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рівненська міська рада, про виділ в натурі частки у будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає до задоволення.

Outcome: approved