Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Факт відсутності письмового договору про надання таких послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. В подальшому надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був опублікований у газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Крім того, позивач на підставі договору про відступлення права вимог (цесії) від 10.11.2018 №602-18, укладеного з ПАТ «Київенерго», набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення в розмірі 16978,41 грн. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг, які надаються підприємством, у встановленому чинним законодавством порядку відповідач не відмовився (не відключався). Загальний розмір заборгованості відповідача становить: за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13418,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 2214,05 грн., 3% річних в розмірі 536,02 грн., за спожиті за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18384,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 3033,46 грн., 3% річних в розмірі 734,34 грн., за спожиті за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2603,07 грн., інфляційні втрати в розмірі 385,46 грн., 3% річних в розмірі 104,18 грн., за спожиті за період з 01.11.2021 за послуги з постачання гарячої води в розмірі 34190,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 4550,86 грн., 3% річних в розмірі 1049,08 грн., пеню в розмірі 1276,38 зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 39,89 грн. та зі сплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води в розмірі 760,10 грн. Загальний розмір заборгованості становить 83407,24 грн. Просив стягнути з відповідачки, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на свою користь на конкретний розрахунковий рахунок зазначену заборгованість та судові витрати. 07.07.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 09.07.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що не користується централізованими послугами гарячого водопостачання, оскільки на стояку гарячої води встановлено заглушку. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Київської міської ради від 09.11.2023 №7340/7381, предметом діяльності КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», крім іншого, є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії (п. 2.2). Позивач з 01.05.2018 по 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Надання послуг позивачем здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). КП «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення і постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). На підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Згідно з додатком №1 до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 позивач набув право вимогиза послуги з централізованого гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 13418,38 грн. Відповідно до п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загального боргу. [PERSON] з 09.07.2002 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , позивачем обліковується заборгованість за: Загальний розмір заборгованості відповідача становить: за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13418,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 2214,05 грн., 3% річних в розмірі 536,02 грн., за спожиті за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18384,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 3033,46 грн., 3% річних в розмірі 734,34 грн., за спожиті за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2603,07 грн., інфляційні втрати в розмірі 385,46 грн., 3% річних в розмірі 104,18 грн., за спожиті за період з 01.11.2021 за послуги з постачання гарячої води в розмірі 34190,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 4550,86 грн., 3% річних в розмірі 1049,08 грн., пеню в розмірі 1276,38 зі сплати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 39,89 грн. та зі сплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води в розмірі 760,10 грн. Загальний розмір заборгованості становить 83407,24 грн. Згідно з актом від 15.09.2016 на вводі трубопроводу гарячої води в квартиру [ADDRESS] власником квартири [PERSON] встановлено заглушку, подача гарячої води до зазначеної квартири припинена 14.09.2016. Згідно з актом від 25.08.2023 №1521307 за адресою: [ADDRESS] , у споживача [PERSON] прийняті на абонентський облік засіб обліку холодної води та водовідведення з заводським №07014409. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Також суд враховує, що позивач на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» набув право вимоги до відповідачки щодо виконання нею грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення. Позивач заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що не користується централізованими послугами гарячого водопостачання, оскільки в квартирі за адресою: [ADDRESS] , на стояку гарячої води 14.09.2016 встановлено заглушку. Суд відзначає, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання має відбуватись відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством. З огляду на час складання акту про фіксацію факту встановлення заглушки та припинення подачі гарячої води до квартири позивачки, тобто 14.09.2016, процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг регулювалась Порядком, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Так, п.2.1. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі Порядок №4) передбачалось, що для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.(п. 2.2.1 Порядку №4). Відповідно до п. 2.5 Порядку №4 відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період. Пунктом 2.6 Порядку №4 передбачалось, що по закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. За приписами п. 2.7 Порядку №4 після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач здійснила самовільне відключення квартири від централізованого гарячого водопостачання. Наявність акту від 14.09.2016, яким зафіксовано відключення квартир позивачки від мереж централізованого гарячого водопостачання, зазначених висновків суду не спростовує та не підтверджує правомірності такого відключення. Відомості про встановлення в квартирі позивачки засобів індивідуального обліку спожитої гарячої відсутні. Наведене свідчить про те, що відповідачка не дотрималась вимог Порядку №4 щодо відключення квартири від мереж централізованого постачання гарячої води, отже підстави для зняття її з обліку та припинення відповідних нарахувань відсутні. Іншого порядку та підстав для такого відключення від мереж централізованого опалення не передбачалось. Зазначене дає підстави для висновку, що відключення від мереж централізованого опалення було проведене з порушенням Порядку №4, тобто було самовільним, яке не є підставою для звільнення відповідачки від оплати за послуги теплопостачання. Акт обстеження акту від 14.09.2016, також не підставою для звільнення відповідачки від оплати за послуги з централізованого постачання гарячої води. Наявність та розмір заборгованості за послуги з опалення та постачання теплової енергії відповідач не оспорювала. Таким чином, відповідач зобов`язана здійснити оплату цих послуг. Отже, суд з урахуванням наданого розрахунку, дати реєстрації відповідача у спірній квартирі, приходить до висновку, що з останньої підлягає стягненню заборгованість за надані послуги. Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних та пені, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідач несвоєчасно здійснювала платежі за надані комунальні послуги, то вона зобов`язана сплатити пеню на користь виконавця цих послуг. Також відповідач має сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати, оскільки допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому для неї наступає цивільно-правова відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Суд відхиляє доводи відповідачки щодо того, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат є неправомірним. Суд вважає, що ці суми нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206, яка забороняла здійснювати такі нарахування на заборгованість з комунальних послуг в період з 24.01.2022 по 30.12.2023, що підтверджується розрахунком позивача. Оскільки відповідач не сплачувала послуги, які надавались позивачем, то за приписами абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вона повинна сплатити пеню на користь виконавця послуг. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. Підсумовуючи викладене, суд вважає, з відповідача підлягає стягненню заявлена позивачем заборгованість, тобто позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн., оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved