Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

В вересні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконання Постанови Верховного Суду у справі № 686/25511/20 в порядку ч.1 ст. 23, ст. 1167 та 1173 ЦК України та ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що рішення суду справі № 686/25511/20 не виконано до сьогоднішнього дня. Отже, тримісячний строк, визначений ч.4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і пунктом 48 Порядку №845 для перерахування коштів стягувачу, порушений Відповідачем. Моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні його права на справедливий суд, що проявилось у відчутті неможливості оскаржити цю несправедливість = 5000000 грн. (бо саме настільки він оцінює відновлення відчуття що він може оскаржити цю несправедливість), розпачі = 15000000 грн. (бо саме настільки він оцінює відновлення натхнення), сум`ятті = 15000000 грн (бо саме настільки він оцінює відновлення спокою у його душі), люті = 10000000 грн (бо саме настільки він оцінює відновлення нормального стану доброти). Моральна шкода за порушене право розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна, так і в інших тимчасових державах, та буде справедливою сатисфакцією за порушене його право на справедливий суд і ефективним юридичним захистом. Наслідком невиконання рішення суду є порушення його права на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. Невиконання судового рішення до сього дня є триваючи правопорушенням та триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченом законом. Він у цій справі прагне грошової компенсації за порушене право на справедливий суд. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь сорок пять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на справедливий суд внаслідок тривалого невиконання Постанови Верховного Суду у справі № 686/25511/20 в порядку ч. 1 ст. 23, ст. 1167 та 1173 ЦК України та ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1Конституції України; судові витрати та видатки і можливі податки, платежі та збори покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засдіання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву в якому вказав, що 03.08.2022 року Верховним Судом по справі №686/25511/20 позов [PERSON] до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України, задоволено, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень. 03.03.2025 року Головне управління Казначейства отримало заяву [PERSON] про виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2025 року по справі №686/25511/20 щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень. Головне управління Казначейства на виконання п. 36 Порядку виконання рішень листом від 04.03.2025 року №04-20-10/1480 надіслало за належністю виконавчий лист по справі №686/25511/20 для виконання до Державної казначейської служби України. Виконавчий лист по справі №686/25511/20 про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. не виконано, у зв`язку з недостатнім обсягом фінансування. Казначейство на виконання п.39 Порядку виконання рішень, постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановлені законом строки. Виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач. Також, законодавством України не передбачено будь-яких виключень, які можуть вплинути на зміну черговості при виконанні виконавчих документів у таких категоріях справ. Перерахування коштів стягувачам відбувається виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів. Отже, Державною казначейською службою України та Головним управління Казначейства вжито всіх передбачених законодавством заходів, спрямованих на виконання Виконавчого листа по справі №686/25511/20, що свідчить про відсутність бездіяльності Державної казначейської служби України та Головного управління Казначейства. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено такі обставини. Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 по справі №686/25511/20 - касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року скасувано та ухвалено нове рішення. Позов [PERSON] до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 гривень. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2025 року за заявою [PERSON] було постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі № 686/25511/20 на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2022 року. 03.03.2025 Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області отримало заяву [PERSON] про виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2025 по справі №686/25511/20 щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень. Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області на виконання п. 36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, листом від 04.03.2025 №04-20-10/1480 надіслало до Державної казначейської служби України за належністю дублікат виконавчого листа по справі №686/25511/20 для вжиття відповідних заходів для виконання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів. Відповідно достатті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 та п.2 ч.2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазналау зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45 (далі - Порядок). Згідно п.п. 35-36 вказаного Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема: шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. Пунктами 37-38 Порядку передбачено, що орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача. Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості). Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Відповідно до пункту 39 Порядку, у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звернення Казначейства до Міністерства фінансів України про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504030 підтверджується листами від 01.09.2025 №5-05-1-05/19041, від 01.08.2025 №5-05-1-05/16814, від 01.07.2025 №5-05-1-05/14393, 04.05.2025 №5-05-1-05/9782 та від 02.06.2025 №5-05-1-05/12016. Міністерство фінансів України листами від 04.03.2025 №16110-18-5/6672, від 01.04.2025 №16110-18-5/9422, від 30.04.2025 №16110-18-5/12335, від 25.06.2025 №16110-18-5/17813, від 22.07.2025 №16110-18-5/20513, від 20.08.2025 №16110-18-5/23536, зазначило, що порядок внесення змін до закону про Державний бюджет України, зокрема в частині визначення чіткого переліку умов внесення змін, визначено статтею 52 Бюджетного кодексу України. Питання збільшення бюджетних призначень Державній казначейській службі України для відшкодування шкоди і виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» в установленому бюджетним законодавством порядку та з урахуванням можливостей дохідної частини державного бюджету в умовах воєнного стану. У деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. Саме на позивача покладається обов`язок у деліктних правовідносинах довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Сам лише факт невиконання рішення суду не є безумовною підставою для висновку про заподіяння моральної шкоди, про наявність причинного зв`язку між невиконанням/несвоєчасним виконанням рішення суду та завданою шкодою. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок невиконання Постанови Верховного Суду від 03.08.2022 по справі №686/25511/20 йому завдано моральної шкоди, а також розміру моральної шкоди. Не доведено позивачем належними та допустимими доказами і наявності протиправних дій чи бездіяльності відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою моральною шкодою, а отже не доведено склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави Україна перед ним за завдані збитки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконання Постанови Верховного Суду у справі № 686/25511/20,слід відмовити.

Outcome: dismissed