Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Рух справи в суді [PERSON] (далі «Заявник») звернулася до суду з заявою до [PERSON] (далі «Заінтересована особа») про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заявлених вимог Заявник посилається на такі обставини. Заявник з 04 серпня 2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час перебування у шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] . 11 листопада 2025 року, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Зазначила, що під час шлюбу її колишній чоловік періодично вживав алкоголь. Коли він в алкогольному стані то поводить себе досить агресивно, через що у них почали виникати сварки, які переростали в серйозні конфлікти. У вересні 2024 року він кодувався від алкогольної залежності, чого вистачило на пів року, після чого його поведінка та відношення до неї знову ставала агресивним. Надалі їх сімейне життя не ладилося і постійно погіршувалося. 21.09.2025 року, прийшовши додому в сильному алкогольному сп?янінні, чоловік почав її ображати, нецензурно виражатися, погрожував вбити кота і собаку, вчинив відносно неї фізичне насильство (стусани та штовхання). Все це зафіксовано поліцією. Після цього насильства він переїхав проживати до своєї мами, де він зареєстрований, і з того часу вони фактично припинили пільне проживання. В жовтні 2025 року [PERSON] з власної ініціативи вже звернувся з позовною заявою до суду про розлучення, де вказав причину розлучення, як втрату почуття любові та припинення фактичних шлюбних відносин, з чим вона в суді погодилася. Відразу після розлучення він почав вести себе ще агресивніше. Він приходить до Заявника додому та на роботу, вчиняє сварки, псує та трощить речі (на роботі побив телефон, неодноразово обмальовує ролети приміщення, яке вона орендує), ображає, залякує та погрожує фізичною розправою, штовхає та завдає їй стусанів, у зв?язку з чим вона не може почувати себе в безпеці. Свою таку поведінку [PERSON] обґрунтовує тим, що Заявник нібито не дає йому бачитися з дитиною, що не відповідає дійсності, так як вона попросила його приходити до дитини в будь який час, крім нічного, і в тверезому стані. Проте в нього своя думка, яка виражається у відвідуванні в алкогольному стані (інколи сильному) та в пізній час доби коли дитина спить, що також слугує для нього приводом для конфлікту. Майже всі його візити були зафіксовані поліцією та щоразу винесенням протоколів про адміністративне правопорушення ст. 173-2 КУпАП та Терміновими заборонними приписами стосовно [PERSON] . Підставою задля винесення обумовлених документів слугували протиправні дії [PERSON] по відношенню до Заявника, які полягали в тому, що останній вчиняв домашні насильства психологічного, економічного та фізичного характеру, а саме: - 21.09.2025 року, будучи в алкогольному стані, [PERSON] прийшов до місця проживання Заявника, вчинив психологічне та фізичне насильство, про що поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУПАП (серії ВАД №074810) та винесено терміновий заборонний припис (серія АА №536741) строком на 3 дні. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. - 01.10.2025 року, зранку [PERSON] зателефонував їй, почав погрожувати фізичною розправою та залякувати, що не дасть спокою жити, та вона не зможе вийти на вулицю. Цього ж дня пішов до її місця роботи ( [ADDRESS] та обмалював ролети приміщення, яке Заявник орендує. В цей же день на вулиці біля приміщення її роботи зустрів та почав знову погрожувати, ображати в присутності інших людей. З даного приводу були написані відповідні заяви до поліції. Після того, як вона стерла написи з ролету, цього ж дня [PERSON] вдруге обмалював ролети приміщення. З даного приводу вона знову викликала поліцію та написала відповідну заяву. - 13.11.2025 року, вже після розлучення, будучи в алкогольному стані, в нічний час доби, [PERSON] знову прийшов до місця проживання Заявника та почав сильно стукати у вхідні двері квартири, голосно кричав в під?їзді, погрожував фізичною розправою і нецензурно виражатися в її бік. По даній події відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП. - 21.11.2025 року, будучи в алкогольному стані, пізно ввечері [PERSON] прийшов до її місця проживання та знову почав сильно стукати у вхідні двері квартири, голосно кричав в під?їзді, нецензурно виражатися в мою сторону та погрожував фізичною розправою. Я була вимушена вкотре викликати поліцію, де було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 173-2 КУПАП та винесено терміновий заборонний припис (серія АА №524013) строком на 5 днів. Наразі справа розглядається Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. - 22.11.2025 року, порушуючи дію термінового заборонного припису, будучи в алкогольному стані, пізно ввечері. [PERSON] знову прийшов до місця проживання Заявника та вчинив психологічне насильство. Про що поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. - 27.11.2025 року, [PERSON] вкотре прийшов до місця роботи Заявника, погрожував фізичною розправою і нецензурно виражатися в її сторону, штовхав її, розбив належний Заявнику мобільний телефон, чим вчинив психологічне, економічне та фізичне насильство. Про що поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та вкотре винесено терміновий заборонний припис (серія АА №524013) строком на 10 днів. - 01.12.2025, незважаючи на дію терміногового заборонного припису, знову будучи в алкогольному стані, [PERSON] прийшов до місця проживання Заявника, стукав, кричав, але вона не відчинила двері. Було викликано поліцію та зафіксовано його дії. - 06.12.2025, о 04 годині ранку до місця роботи Заявника прийшла невідома особа та обмалювала ролети приміщення, яке вона орендує з аналогічним текстом що й розмальовував [PERSON] . За даним фактом наразі справа розслідується. Так, протягом вересня - грудня 2025 року Заявник зазнає постійного психологічного, економічного та фізичного домашнього насильства з боку вже колишнього чоловіка. На даний час вона має реальні та цілком обгрунтовані підстави для страху за свою безпеку, оскільки [PERSON] агресивних дій відносно неї не припинив та вибачень не здійснив, більше того, він і надалі займає агресивну позицію відносно неї. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного, економічного та фізичного домашнього насильства, що чинить [PERSON] відносно Заявника, а також наміри останнього, що виражаються у постійних образах, погрозах та залякуваннях, вона вважає, що як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі викладеного, просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 (шість) місяців з заборонами: - наближатися на відстань 500 метрів до місця фактичного постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - наближатися на відстань 500 метрів до її місця роботи, за адресою: [ADDRESS] ; - вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; - особисто і через третіх осіб розшукувати Заявника, переслідувати та в будь-який інший спосіб спілкуватись з нею. 12.12.2025 ухвалою суду вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначити судове засідання на 15.12.2025. 15.12.2025 від заінтересованої особи надійшла заява про надання матеріалів справи на ознайомлення та відкладення судового розгляду. Судове засідання відкладене на 16.12.2025. У судовому засіданні 16.12.2025 Заявник та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Звернулися до суду із клопотанням про долучення доказів копій постанов Білоцерківського міськрайонного суду про притягнення Заінтересованої особи до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні Заінтересована особа [PERSON] та його представник проти задоволення вимог заяви заперечували та просили відмовити у їх задоволенні. На запитання суду [PERSON] підтвердив наявність конфліктів з колишньою дружиною, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а також не заперечував порушення ним тимчасових заборонних приписів, виданих поліцією. Свою поведінку пов`язує безпосередньо з поведінкою колишньої дружини, яка перешкоджає йому спілкуватись з дитиною. Також зазначив, що Заявник знаючи його проблеми зі здоров`ям, умисно провокує його на конфлікти. Повідомив суду, що виконує рекомендації лікаря та проходить медикаментозне лікування, періодично відвідує психіатра. На даний час має намір пройти повноцінний курс лікування. Представник заінтересованої особи на обгрунтування позиції надала суду заперечення на заяву у якому зазначила, що [PERSON] є особою з інвалідністю, учасником бойових дій. У період з початку повномасштабного вторгнення, [PERSON] проходив військову службу, виконуючи свій військовий обов?язок по захисту Батьківщини. Відповідно до виписного Епікризу №7488/223 визнаний «Непридатним до військової служби, з виключенням з військового обліку». Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (Витяг додається), [PERSON] отримав ІІ групу інвалідності. Діагноз, за яким встановлено групу інвалідності - F43.1. Діагноз F43.1 в Міжнародній класифікації хвороб (МКX-10) означає посттравматичний стресовий розлад (ПТСР) - це психічний розлад, що виникає після переживання надзвичайно загрозливої або катастрофічної події, який характеризується повторними переживаннями травми (флешбеками, кошмарами), униканням всього, що нагадує про травму, постійним відчуттям загрози та значним погіршенням функціонування. Основні ознаки ПТСР (F43.1): Ре-переживання травми: Нав?язливі спогади, кошмари, флешбеки, сильні емоційні реакції на тригери. Уникнення: Уникнення думок, почуттів, місць, людей, що нагадують про травматичну подію. Підвищена збудженість: Труднощі із засинанням, дратівливість, гіперпильність, відчуття постійної готовності до небезпеки. Зниження інтересу: Відчуження від інших, втрата інтересу до звичних занять. Знаючи діагноз свого колишнього чоловіка, Заявник постійно провокує його на емоції. Кожна зустріч, навіть випадкова, оскільки проживають на одному масиві, закінчується безпідставним викликом поліції, внаслідок конфліктної ситуації, спровокованої Заявником. Розуміючи, що поліцейські, як правило, стають на бік жінки, Заявниця, використовує таку можливість, надану Законом, та постійно викликає поліцію, не намагаючись мирно спілкуватись із колишнім чоловіком. Зазначає, що під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису, суд має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. На даний час між [PERSON] та [PERSON] існує спір з приводу участі батька у вихованні та побаченнях з дитиною. Винесення обмежувального припису, буде значно обмежувати права батька у звернені до суду, у прийнятті участі в судових засіданнях. Крім того, [PERSON] та [PERSON] проживають один від одного на відстані 190 метрів, відтак перебування [PERSON] в своєму місці проживання, вже може вважатись порушенням обмежувального припису. На підтвердження зазначених обставин надали суду копії медичних документів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Фактичні обставини справи, встановлені судом Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Встановлено, що за час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] протягом вересня грудня 2025 року неодноразово зверталась до Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області з заявами про вчинення відносно неї протиправних дій [PERSON] . За результатами розгляду заяв відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №074810 від 21.09.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА №536741 строком на 3 дні, протокол серії ВАД №968585 від 15.11.2025 за ч.3 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №968738 від 21.11.2025 за ч.3 ст.173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА №524013 строком на 5 днів (заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою), протокол серії ВАД №968531 від 22.11.2025 за порушення тимчасового заборонного припису за ч.2 ст.173-8 КУпАП, 27.11.2025 винесено відносно [PERSON] терміновий заборонний припис серія АА №522522 строком на 10 днів (заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою). Відповідно до Постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 26.09.2025 у справі №357/15626/25, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративне правопорушення передбаченого ч.1\~ст.173-2 КУпАП, яке полягало у вчиненні ним 21.09.2025 о 00 год. 20 хв. домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] психологічного та фізичного характеру, яка проявляється у погрозах, словесних образах, нецензурній лайці\~та штовханині, чим заподіяв шкоди\~фізичному та психологічному\~здоров`ю [PERSON] . З Постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 03.12.2025 у справі №357/19386/25, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративне правопорушення передбаченого ч.3\~ст.173-2 КУпАП, яке полягало у тому, що він перебуваючи в нетверезому стані за адресою проживання [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відсносно своєї колишньої дружини, а саме: словесно ображав і принижував та відштовхував її, чим завдав шкоди фізичному та психологічному здороов`ю постраждалої особи, повторно протягом року. Під час розгляду зазначених справ у суді, [PERSON] свою винуватість у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнавав. З медичних документів, наданих [PERSON] вбачається, що йому встановлена 2 група інвалідності внаслідок війни, встановлено основний діагноз посттравматичний стресовий розлад (ПТСР). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя та колишнє подружжя. Пунктом 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року у справі № 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого частиною першою\~статті 173-2 КУпАП\~) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 452/317/19-ц, постанова від 24 жовтня 2019 року у справі № 752/21955/19 ). Відповідно до ч. 1ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що Заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] , який втручається в приватне життя [PERSON] . Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків та заходів тимчасового обмеження прав. Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків. З урахуванням\~викладеного,\~враховуючи суспільні\~інтереси та\~інтереси Заявника,\~наявні очевидні\~ризики повторного\~заподіяння домашнього\~насильства [PERSON] \~відносно [PERSON] , оскільки він неодноразово вчиняє насильство щодо Заявника, незважаючи на заходи вжиті поліцією і судом, з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає необхідним застосувати до кривдника обмежувальний припис строком на шість місяців та встановити заборону щодо перебування на відстані не менше 50 метрів до місця проживання Заявниці за адресою її проживання та до місця її роботи, а також заборонити Заінтересованій особі особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику та переслідувати її. При визначенні відстані, на яку заборонено наближатись [PERSON] до місця проживання та роботи [PERSON] , суд враховує їх проживання в одному мікрорайоні міста та вважає, що відстань у 50 метрів є достатньою, щоб запобігти повторенню протиправних дій кривдника відносно Заявника. Разом з тим, суду не надано доказів, що Заінтересована особа зловживаючи правом безпідставно телефонує Заявниці чи тероризує її через інші засоби зв?язку. Тому заявлена вимога щодо заборони [PERSON] вести з Заявником листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб та в будь-який інший спосіб спілкуватись з нею - задоволенню не підлягає, оскільки зазначені обмеження призведуть до порушення його прав, як батька, який має право цікавитися життям і здоров`ям своєї дитини, а якщо повністю обмежити контакт із Заявником, то [PERSON] буде протиправно позбавлений можливості спілкуватися з донькою та мати необхідну інформацію щодо її життя. При цьому, суд враховує рівність прав та обов`язків батьків щодо участі у вихованні дитини. Крім того, суд враховує, що наразі питання участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] та порядок спілкування батька з дитиною добровільно між батьками не вирішене. В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial