Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] ,в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 224708,20 грн., понесені судові витрати у розмірі 3370,63 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір про споживчий кредит №5152852 , за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. строком на 30 днів із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 07.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір про споживчий кредит №100143700, за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 13 200,00 грн. строком на 28 днів із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 27.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір позики №2401169, за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом. 28.12.2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28/12-2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5152852 від 03.09.2021 року. 29.12.2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29/12-2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №100143700 від 07.09.2021 року. 09.02.2022 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №09/02-2022, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики №2401169 від 27.05.2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5152852 від 03.09.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 09.01.2024 року умови договору відповідачем не виконувались і утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит № 5152852 від 03.09.2021 року в розмірі 109800,00 грн., з яких: 14250,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 95 550,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; заборгованість за договором про споживчий кредит № 100143700 від 07.09.2021 року в розмірі 95 654,20 грн., з яких: 12540,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 83 114,20 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; заборгованість за договором позики № 2401169 від 27.05.2021 року в розмірі 157 704,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 145 704,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Загальний розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «Коллект Центр» становить 363158,20 грн, з яких 38790,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 324368,20 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 224 708,20 грн., з яких: 38 790,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 185 918,20 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив причин своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно за зареєстрованим місцем свого проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Щодо Договору про надання споживчого кредиту №5152852 від 03.09.2021 року. Матеріалами справи встановлено, що 03.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір про споживчий кредит №5152852, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачем також підписано Графік платежів за договором та Паспорт споживчого кредиту (а.с.9 13,14). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до умов Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн., строк кредитування 30 днів , термін повернення 03.10.2021 року, проценти за користування кредитом: 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ТОВ "Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало за кредитним договором, надавши останньому кредит у розмірі 15000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача 4149-49хх-хххх-хх54 , що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.02.2022 року (а.с.36 зворотня сторона). 28.12.2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28/12-2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5152852 від 03.09.2021 року (а.с. 48 50). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №28/12-2021-72 від 28.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 28.12.2021 року в сумі 68 475,00 грн. (а.с.42, 51-52, 62 ). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №5152852 від 03.09.2021 року та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 року в сумі 109800,00 грн. (а.с.42, 65-70, 71 ). Відповідно до розрахунку суми заборгованості , наданого ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідача станом на 09.01.2024 року становить 109 800 грн. (а.с.46). Щодо Договору про надання споживчого кредиту №100143700 від 07.09.2021 року. 07.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір про споживчий кредит №100143700, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачем також підписано Графік платежів за договором та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 15 19,20 ). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до умов Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13200,00 грн., строк кредитування 28 днів , термін повернення 05.10.2021 року, проценти за користування кредитом: 7392,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ТОВ "Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало за кредитним договором, надавши останньому кредит у розмірі 13200,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача 4149-49хх-хххх-хх54 , що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.02.2022 року (а.с.37). 29.12.2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29/12-2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №100143700 від 07.09.2021 року (а.с. 52 55). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29/12-2021-45 від 29.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 28.12.2021 року в сумі 59915,20 грн. (а.с.44, 56, 63). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №100143700 від 07.09.2021 року та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 року в сумі 95654,20 грн. (а.с.44, 65-70, 72). Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит №100143700 від 07.09.2021 року станом на 09.01.2024 року становить 95654,20 грн. (а.с.47). Щодо Договору про надання споживчого кредиту №2401169 від 27.05.2021 року. 27.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір позики №2401169, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачем також підписано Розрахунок за договором позики та Паспорт позики (а.с. 21 24, 25 ). Відповідно до умов Договору сума (загальний розмір) позики становить 12 000,00 грн., строк кредитування 30 днів, базова процентна ставка за позикою фіксована 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. Згідно Додаткових угод №1, №2, №3, №4 до Договору позики №2401169 від 27.05.2021 року сторони продовжували строк користування позикою до 22.07.2021 року, до 21.08.2021 року, до 21.09.2021 року та до 24.10.2021 року відповідно, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також підписано Графік платежів до Додаткових угод (а.с. 28 35). 09.02.2022 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №09/02-2022, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики №2401169 від 27.05.2021 року (а.с. 57 59).. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №09/02-2022від 09.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 09.02.2022 року в сумі 37104,00 грн. (а.с. 43, 64). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором позики №2401169 від 27.05.2021 року та відповідно до Розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 року в сумі 157704,00 грн. (а.с.43, 65-70, 73 ). Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданого ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідача за договором договір позики №2401169 від 27.05.2021 року станом на 09.01.2024 року становить 157704,00 грн. (а.с.45). Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В абзаці 2 ч.2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст. 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач факт укладання кредитних договорів та отримання кредитних коштів не спростував. Доказів повного погашення кредитної заборгованості, як первісному кредитору, так і новому кредиту чи наступному новому кредитору - позивачу, відповідачем суду не надано. Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає, що надані позивачем докази у справі підтверджують те, що відповідач отримав кредит, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду даним позовом. Отже, з урахуванням наданих сторонами доказів, у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38 790,00 грн., кошти якого фактично використані відповідачем та не повернуті кредитодавцю за кредитними договорами. Досліджуючи питання розміру заборгованості за відсотками, суд встановив наступне. Пред`являючи вимоги про погашення кредитної заборгованості, позивач просив у тому числі, крім основної суми боргу за кредитом, яку фактично отримав відповідач від первісного кредитора, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Вирішуючи питання щодо суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №5152852 від 03.09.2021 року, та за Договором про надання споживчого кредиту №100143700 від 07.09.2021 року, суд зауважує, що сторонами погоджено строк кредитування 30 днів та 28 днів відповідно. Доказів продовження (пролонгації ) строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, як то передбачено розділом 6 Правил надання фінансових кредитів, матеріали справи не містять . Таким чином, виходячи з наведеного в сукупності, позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, в межах строку кредитування, а саме: за Договором про надання споживчого кредиту №5152852 від 03.09.2021 року у розмірі 9000,00 грн.; за Договором про надання споживчого кредиту №100143700 від 07.09.2021 року у розмірі 7392,00 грн., що у загальному розмірі становить 16392,00 грн. Щодо суми заборгованості за Договором позики №2401169 від 27.05.2021 року, суд зауважує, що сторонами погоджено строк кредитування 30 днів, а також надано докази про продовження строку дії договору позики до 24.10.2021 року, а саме додаткові угоди до договору та відповідні графіки платежів, а тому заборгованість по відсотках за період кредитування в межах строку кредитування з врахуванням погодженого продовження строку за договором позики №2401169 від 27.05.2021 року становить 31879,80 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України). При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3370,63 грн., позов задоволено частково на суму 87061,80 грн. (11730,00 грн. за кредитним договором № 2109373646223від 03.04.2021року та 7991,36 грн. за кредитним договором № 2109355209246 від 03.04.2021 року), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1305,92 грн. судового збору - пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 38,74 %). Судом встановлено, що 02.01.2023 року між позивачем та АО "Лігал Ассістанс" укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів тощо. Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №911 від 02.01.2024 року та витягом з акту про надання юридичної допомоги №4 від 08.01.2024 року сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з відповідача на загальну суму 25000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial