Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 25 лютого 2020 року АТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 2029238763, за яким АТ «ОТП Банк» видав відповідачу кредитну картку та відкрив рахунок для його обслуговування, а [PERSON] зобов`язався повертати використані ним грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. Також, 10 липня 2020 року АТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 2031673195, за яким АТ «ОТП Банк» видав відповідачу кредитну картку та відкрив рахунок для його обслуговування, а [PERSON] зобов`язався повертати використані ним грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту за договором № 2029238763 в розмірі 34 628 гривень 55 коп. та за договором № 2031673195 в розмірі 7 910 гривень 09 коп.. 20 вересня 2024 року АТ «ОТП Банк» уклав з ТОВ «Свеа Фінанс» договір факторингу №01.02-24/24, за яким АТ «ОТП Банк» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №2029238763 від 25 лютого 2020 року та № 2031673195 від 20 липня 2020 року. Відповідач продовжує ухилятись від повернення боргу за вказаними договороми. Тому ТОВ «Свеа Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором № 2029238763 в розмірі 34 628 гривень 55 коп. та за договором № 2031673195 в розмірі 7 910 гривень 09 коп.. Ухвалою Баришівського районного суду від 23.07.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву на позов від відповідача не надходило. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 282-284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. 25 лютого 2020 року АТ«ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №2029238763, за яким АТ «ОТП Банк» зобов`язався видати відповідачу кредитну картку та відкрити рахунок для його обслуговування, а [PERSON] зобов`язався повертати використані ним грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. Ця обставина підтверджується копією заяви-анкети відповідача про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» (а.с.14). 10 липня 2020 року АТ«ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №2031673195, за яким АТ «ОТП Банк» зобов`язався видати відповідачу кредитну картку та відкрити рахунок для його обслуговування, а [PERSON] зобов`язався повертати використані ним грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. Ця обставина підтверджується копією договору (а.с.57-58). Спірні відносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту виписок з рахунку приватного клієнта, відкритому для обслуговування відповідача, вбачається, що [PERSON] користувався кредитними грошовими коштами. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження належного виконання ним грошових зобов`язань за кредитними договорами №2029238763 від 25 лютого 2020 року та №2031673195 від 10 липня 2020 року. Тому у нього виник борг за кредитним договором №2029238763 в розмірі 34 628 гривень 550 копійок та за кредитним договором №2031673195 в розмірі 7 910 гривень 09 копійок. 20 вересня 2024 року АТ «ОТП Банк» уклав з ТОВ «Свеа Фінанс» договір факторингу №01.02-24/24 (а.с.120-131), за яким АТ «ОТП Банк» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №2029238763 від 25 лютого 2020 року та №2031673195 від 10 липня 2020 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув вказаний борг. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» належить стягнути борг за кредитними договорами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ТОВ «Свеа Фінанс» сплатив судовий збір в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №743 від 22 травня 2025 року (а.с.2). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved