Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

12.08.2025 [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 24.04.2004 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2013 було розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.06.2013 і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . З цього часу аліменти стягувати в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . З цього часу аліменти стягувати в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Починаючи з січня 2024 син [PERSON] проживає разом із ним, відповідачка виїхала за межі України. Оскільки син проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, просить суд звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2013. Ухвалою суду від 25.08.2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 13.11.2025 закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги позивача та просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка належним чином викликалася до суду, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила, письмових заяв чи клопотань не надала. Правом на подання відзиву на позов не скористалася. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що з 24.04.2004 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2013 було розірвано. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.06.2013 і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . З цього часу аліменти стягувати в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . З цього часу аліменти стягувати в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття. З позовної заяви вбачається, що починаючи з січня 2024 року син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , що підтверджується актом №11 та №22 ОСББ «Успіх»; довідкою №12 ОСББ «Успіх»; актом обстеження житлово-побутових умов СДН Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 24.04.2025; довідкою квартального комітету Смілянської міської ради №10 від 16.07.2025; довідкою Смілянської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 7 Смілянської міської ради Черкаської області від 21.07.2025 № 128; довідкою ЦПМСД від 16.07.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 92 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Судом встановлено, що дитина сторін не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком, позивачем у справі. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 12.08.2025. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved