Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 січня 2024 року він повторно зареєстрував шлюб із відповідачкою [PERSON] , оскільки попередній шлюб між ними було розірвано 14.02.2017. Причиною розірвання шлюбу стали часті зловживання алкоголем з боку відповідачки. За вказаний період у них народилось троє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим зазначив, що фактично весь цей час після розірвання шлюбу в 2017 році і по 12.01.2024 вони продовжували проживати однією сім`єю і 12.01.2024 він погодився на повторне укладення шлюбу заради дітей, щоб у них була повноцінна сім`я. Однак відповідач продовжувала вести аморальний спосіб життя, зловживати алкоголем, не дбає про дітей, часто покидала сім`ю та зникала на тривалі періоди, участі у вихованні дітей не приймає, все це негативно впливає на розвиток і виховання дітей та триває більше шести місяців. На початку жовтня 2024 року відповідачка покинула постійне місце проживання та проживає з її слів в м. Борщеві, адреса йому невідома. Про це він дізнався від неї, коли вона телефонувала йому. З її нечіткої мови, він зрозумів, що він перебуває в нетверезому стані. Стан дітей її не цікавить. Вона свідомо, тривалий час, не виконує своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми, не дбає про матеріальний стан та немає наміру цього робити. А тому, просив суд позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою суду від 03.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання. При цьому, відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідачки про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Разом із тим, як вбачається із довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», відповідачці було доставлено повідомлення у додаток «Viber» щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній…» на 05.08.2025 о 11 год. на номер телефону [NUMBER] . Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, така про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлялася 22 вересня та 05 листопада 2025 року через офіційний веб - сайт суду. У визначений в ухвалі суду строк, відзив на позов не подала, на розгляд справи в підготовчому засіданні не з`явилася. Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач, його представник - адвокат Товарніцький Р.М. позов з підстав наведених у позові, підтримали повністю, при цьому зазначили, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, хоча про час та місце проведення такого була сповіщена у визначеному законом порядку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Криворучко О.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задоволити. При цьому, зазначила, що орган опіки та піклування детально вивчав ситуацію щодо виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, у результаті чого дійшов висновку про доцільність позбавлення її таких. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд прийняв рішення про ухвалення у даному випадку заочного рішення. Заслухавши сторону позивача, органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2024 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 12 січня 2024 року у Борщівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 06. Поряд з тим, як зазначив позивач та не заперечується відповідачкою, це їхній повторний шлюб, оскільки попередній шлюб між ними було розірвано 14.02.2017. Причиною розірвання шлюбу були часті зловживання алкоголем з боку відповідачки. При цьому, фактично весь цей час після розірвання шлюбу в 2017 році і по 12.01.2024 вони продовжували проживати однією сім`єю. Також встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей, дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження: серії [NUMBER] , виданим Заліською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 19 червня 2014 року, серії [NUMBER] , виданим Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 01 серпня 2017 року, серії [NUMBER] , виданим Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 січня 2024 року. Поряд з тим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2025 року у справі №594/174/25, яке набрало законної сили 05 травня 2025 року, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки №610 від 13.05.2025, та довідки - характеристики №13 від 13.05.2025, виданих Мельнице - Подільською селищною радою, позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Мати дітей - відповідачка [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає. З акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї №90 від 10.06.2025, складеного Мельнице - Подільською селищною радою, вбачається, що позивач разом із дітьми у власному житловому будинку. Відповідачка в такому не зареєстрована і не проживає, участі у вихованні дітей не приймає. Згідно акту №2 обстеження умов проживання, складеного комісією в складі в.о. начальника служби у справах дітей Мельнице - Подільської селищної ради Криворучко О.В., поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами Чортківського РУП Копка С.С., працівника соціального захисту населення Мельнице - Подільської селищної ради Кашанської Л.С., житловий будинок складається з 1 кімнати, кухні, ванної, коридору. На даний час йде будівництво будинку та ремонт кімнат. Умови проживання дітей задовільні. Кімната облаштована необхідними меблями, два ліжка, шафа, тумбочка, стіл. В кімнаті де живуть діти чисто, прибрано, чиста постільна білизна. Діти забезпечені одягом відповідного віку, засобами гігієни. Наявні іграшки та книжки. На момент обстеження комісіє встановлено, що в будинку ведеться ремонт. Будинок належить позивачу. Відповідачка в такому не проживає більше шести місяців і виписана. Участі у вихованні і утриманні дітей не бере з листопада 2024 року, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків. Поряд з тим встановлено, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.184 КУпАП - невиконання батьківських обов`язків - 2 рази, за ст.178 ч.2, ч.1 КУпАП - розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях (вчинені повторно протягом року), за ст.177 КУпАП - придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення, за ст. 152 КУпАП - порушення державних стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, що підтверджується інформацією ВП №1 (м. Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області. З рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2025 року ( яке набрало законної сили 17.06.2025.) слідує, що з [PERSON] постановлено стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 17 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. З висновку органу опіки та піклування Мельнице - Подільської селищної ради від 23 серпня 2025 року слідує, що такий вважає за доцільне позбавити [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів смт Мельниця - Подільська Чортківського району Тернопільської області. При цьому, орган опіки та піклування виходив з того, що знайшли своє підтвердження факти, що мати дітей, [PERSON] , умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками, не приділяє дітям достатньої уваги для розвитку, не спілкується з ними в необхідному обсязі для закріплення загальноприйнятих норм моралі, не цікавиться їх навчанням та станом здоров`я, не забезпечує доступу до культурних та духовних цінностей, не дбає про матеріальне забезпечення дитячих потреб. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дітей (статті 1, 9 Конвенції). Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дітей займається батько - позивач, а мати - відповідачка не цікавиться їхнім життям, навчанням. Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку відповідачки про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, лікування, підготовку до самостійного життя, відсутність інтересу матері до внутрішнього світу дітей протягом тривалого часу, впродовж якого формувались фізичні особливості та психологічні риси дітей. Суд бере до уваги, що сформована відповідачкою модель поведінки щодо дітей є добровільно обраною нею та не продиктована життєвими обставинами. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення [PERSON] від обов`язків по вихованню дітей та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до неї вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати по справі у вигляді судового збору. Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 160, 164, 180, 181 СК України,

Outcome: approved