Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 22 серпня 2012 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 397. [INFO] у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 травня 2020 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 127. Зазначає, що наприкінці 2023 року сімейні відносини з відповідачем зіпсувались, часто виникали суперечки внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружжя втратило почуття взаємної любові, турботи один до одного, взаємодопомоги і підтримки, фактично перестали бути подружжям, лише являються батьками своєї дитини. З жовтня 2024 року спільно не проживають, шлюбні відносини фактично припинилися. В подальшому спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, тому позивачка вважає, що розірвання шлюбу є неминучим. Враховуючи вищевикладене, просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 серпня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 397. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою. Наступною ухвалою цього ж суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку для примирення. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, у якій також зазначила про підтримання позовних вимог. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 22 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №397. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. (ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України). Судові витрати залишити за позивачкою у зв`язку із її заявою.

Outcome: approved