Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.08.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 29.07.2025 надійшла за підсудністю позовна заява, з якою ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" (далі - ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ") до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 8 560 грн за договором про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.12.2019 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЗАЙМЕР" (далі - ТОВ "ЗАЙМЕР") та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 99189, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2 000 грн, зі строком кредиту 29 днів, стандартною процентною ставкою 2% в день або 730% річних, та зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. ТОВ "ЗАЙМЕР" свої зобов`язання за вказаним вище договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору шляхом безготівкового перерахування на рахунок банківської картки позичальника № [NUMBER] 28.10.2021 між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ", було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, згідно з яким ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ "ЗАЙМЕР", у тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019 становить 8 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 000 грн; заборгованість за відсотками 6 560 грн. Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" просить суд стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн. 24.10.2025 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 10 500 грн. На обґрунтування зазначеного надав копії акта про отримання правової допомоги від 08.10.2025, рахунка № 08.10.2025-150 від 08.10.2025, платіжної інструкції № 3 9649 від 08.10.2025, довіреності та документів про відправку відповідачу копії заяви про розподіл судових витрат з додатками (а.с. 53-61). У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 49). Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11.12.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 17.12.2019 між ТОВ "ЗАЙМЕР" і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 99189, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 2 000 грн строком на 29 днів - до 14.01.2020, шляхом перерахування на рахунок його платіжної картки № [NUMBER] , зазначеної у п. 7 договору (а.с. 7-9). Відповідно до п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту з розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 2.3 договору визначено, що, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що він підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6.8 Договору його підписанням клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Договір про надання фінансового кредиту та графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, що є додатком № 1 до Договору, підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL2726. З довідки про ідентифікацію убачається, що 17.12.2019 [PERSON] був ідентифікований ТОВ "ЗАЙМЕР" та підписав договір про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019 аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора KL2726, якій був йому відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 11). За даними інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн", яке є технологічним оператором платіжних послуг, 17.12.2019 10:24:05 год на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" була проведена успішна транзакція № 27657-10435-39447 на суму 2 000 грн на платіжну картку PRIVAT BANK № [NUMBER] , опис транзакції: видача кредиту #99189 (а.с. 10). 28.10.2021 між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО", було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, згідно з яким ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ "ЗАЙМЕР", у тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019 у загальному розмірі 8 560 грн, з яких 2 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 560 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 12-15). З копії платіжних інструкцій № 1653 від 02.11.2021, № 1672 від 23.11.2021, № 432 від 02.11.2021, убачається, що ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГО" перерахувало на рахунок ТОВ "ЗАЙМЕР" 702 417,04 грн, 722 417,04 грн та 20 000 грн як оплату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 (без ПДВ) (а.с. 16-17). ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" 31.01.2025 надіслало відповідачу вимогу про виконання зобов`язання за кредитним договором, у якій зокрема зазначено про відступлення ТОВ "ЗАЙМЕР" прав вимоги новому кредитору та повідомлено [PERSON] нові реквізити для погашення заборгованості у сумі 8 560 грн (а.с. 18). За даними виписки з особового рахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 99189 за період 17.12.2019-13.01.2025 становить 8 560 грн, з яких 2 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 560 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 19). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ "ЗАЙМЕР" та [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови його повернення, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Договір був підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора KL2726. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. На виконання умов договору про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019 ТОВ "ЗАЙМЕР" здійснено переказ коштів у розмірі 2 000 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Факт надання відповідачу грошових коштів первісним кредитором підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" про зарахування грошових коштів в сумі 2 000 грн на рахунок відповідача. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором у загальному розмірі 8 560 грн, з яких 2 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 560 грн - заборгованість за відсотками. Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу, укладеного 28.10.2021 між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО", останнє набуло статусу кредитора за договором про надання фінансового кредиту № 99189 від 17.12.2019. Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача також підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з реєстру боржників до договору факторингу та платіжною інструкцією щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18). На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг). 29.12.2023 між ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" і адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язався надавати послуги з надання правової допомоги у виді представництва інтересів клієнта у судах, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів тощо (а.с. 12-13). Пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги визначено, що вартість правової допомоги (гонорар) обчислюється, виходячи з фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000 грн за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Згідно з п. 4.1 договору про надання правової допомоги строк дії договору до 31.12.2024. 27.12.2024 між ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" і адвокатом Пархомчуком С.В. укладено додаткову угоду № 1, якою, зокрема продовжено строк дії договору про надання правової допомоги до 31.12.2025 (а.с. 14). Згідно з актом про отримання правової допомоги від 08.10.2025, адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв такі юридичні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, що виникла між ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" та [PERSON] в рамках кредитного договору № 99189 від 17.12.2019 вартістю 2 000 грн за 1 год витраченого часу, складання та подання до суду вартістю 5 000 грн за 2,5 години витраченого часу, інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР щодо процесуального статуту судової справи вартістю 3 000 грн за 1,5 год витраченого часу, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 10 500 грн (а.с. 57). З рахунку № 08.10.2025-150 та платіжної інструкції № 3 9649 від 08.10.2025 убачається, що адвокат Пархомчук С.В. отримав від ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГО" оплату у сумі 10 500 грн за правничу допомогу згідно з рахунком 08.10.2025-150 від 08.10.2025 за договором про правову допомогу від 29.12.2023 (а.с. 58, 60). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 10 500 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved