Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №CL2-38989 від 25.01.2017 року в загальному розмірі 53 112,16 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом 20 055,87 грн.; сума заборгованості за відсотками 1 435,04 грн.; комісія 31 631,25 грн. та відшкодування зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, 25.01.2017 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL2-38989 (адалі -Договір), згідно з яким останній отримав кредит у сумі 36 150,00 грн. Відповідно до п. 1 Договору Банк зобов`язався надати у власність Відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Кредитні кошти надавались Відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору (п. 3.1. Договору). Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено строк (термін) кредитування до 24.01.2022 року. Згідно з п. 5.2 Договору Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 2.6 Кредитного договору). Для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на Поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.11. Кредитного договору (п. 5.2.1 Договору). Пунктом 2.4. Договору передбачено, що Відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 3,5 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 2.4 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, вказаної в п.2.4. Кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожен день прострочення. Згідно з 9.5 Договору шляхом підписання цього Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. Відповідач був ознайомлений та прийняв усі умови Договору, зобов`язувався їх виконувати. 25 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (надалі ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», Позивач) було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за Кредитним договором №CL2-38989 від 25.01.2017 року, перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу сума заборгованості за Кредитним договором 53 112,16 грн. (позичальник в додатку під номером № 250). Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером, виписками по особовим рахункам. Проте взяті на себе зобов`язання не виконав та кредит в строки (терміни) не повернув. ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» направило повідомлення вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, яка Відповідачем повністю проігнорована. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 53 112,16 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом 20 055,87 грн.; сума заборгованості за відсотками 1 435,04 грн., комісія 31 631,25 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак представник позивача Кізко Л.С. направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про причини своєї неявки, своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.01.2017 року подав анкету-заяву № CL2-38989 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначив свої анкетні дані, та уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір CL2-38989 (надалі Договір), згідно з яким відповідачу був наданий кредит у сумі 36150,00 грн. на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах договору. Сума кредиту 36150,00 грн., дата видачі кредиту 25.01.2017р., термін кредитування до 24.01.2022 (пункти 2.1, 2.2, 2.3 договору). Пунктом 2.4. Договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти (фіксована процентна ставка) 3,5 % річних. Також пунктом 2.6. Договору визначено розмір щомісячного платежу:1924 грн. Згідно п.2.7 Договору для обліку виданих кредитних коштів Банк відкрив позиковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до пункту 4.1 Договору, за надання послуг Позичальник сплачує комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п.2.12. Кредитного договору. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 2.4 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Згідно з п. 5.2 Договору Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 2.6 Кредитного договору). Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. На підставі укладеного кредитного договору № CL2-38989 від 25.01.2017 року АТ «Кредобанк» перерахувало на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 36150,00 грн, призначення платежу: надання кредиту відповідно до кредитного договору № CL2-38989 від 25.01.2017 року, на підтвердження чого позивач надав меморіальний ордер № 3642882 від 25.01.2017року. Факт перерахування АТ «Кредобанк» на користь [PERSON] 36150,00 грн. підтверджується і випискою по особовому рахунку, сформованою 31.07.2025 року за період з 25.01.2017 по 24.06.2021. 25.06.2021 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» укладений договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1, у відповідності до умов якого права вимоги за Кредитним договором № CL2-38989 від 25.01.2017 року перейшли до нового кредитора ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції». Загальна сума заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги становить 53112,16 грн., з яких: 20055,87 грн. - сума основного боргу, 1435,04 грн. - сума процентів за користування кредитом, 31631,25 грн. - сума комісій (додаток №1 до Договору факторингу №250621/1). ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» на адресу відповідача 13.07.2021 року було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення права грошової вимоги за вих.№ 6598946 від 29.06.2021 року. Проте, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № CL2-38989 від 25.01.2017 року належним чином не виконував. Згідно з наданим позивачем розрахунком штрафних санкцій по простроченій заборгованості придбаній згідно Договору факторингу №250621/1 від 25.06.2021 року за період з 25.06.2021р. по 01.08.2025р., заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № CL2-38989 від 25.01.2017 року перед кредитором станом на 01.08.2025 становить 53517,83 грн., з яких: 20055,87 грн. придбана прострочена заборгованість по кредиту (основна сума), 1435,04 грн. - придбана заборгованість за відсотками, 31631,25 грн. придбана комісія, 395,67 грн. - 3% річних застосовані до основної суми та відсотків за період з 25.06.2021 по 23.02.2022. 08.07.2025 року ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» скерувало [PERSON] повідомлення-вимогу про погашення заборгованості, яке відповідач залишив без реагування. Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до стаття 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Суд встановив, що відповідач [PERSON] , власноручно підписавши кредитний договір № CL2-38989 від 25.01.2017 року, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом, який був перерахований на його рахунок, здійснював платежі на його повернення. Предметом даного позову є стягнення новим кредитором заборгованості за договором споживчого кредиту. У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За матеріалами справи суд встановив, що позивач ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» на підставі Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1, укладеного 25.06.2021 з АТ «Кредобанк», набув право вимоги за кредитним договором № CL2-38989, укладеним 25.01.2017 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк». Отже, позивач підтвердив своє право вимагати стягнення заборгованості із відповідача. Відповідно до наданих позивачем розрахунків за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № CL2-38989 в загальному розмірі 53112,16 грн., з яких: 20055,87 грн. - сума основного боргу, 1435,04 грн. - сума процентів за користування кредитом, 31631,25 грн. - сума комісій. Вказана заборгованість виникла перед первісним позичальником, позивач додаткових нарахувань не здійснював. Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідач порушив умови кредитного договору № CL2-38989 від 25.01.2017 року, у встановленому порядку, строки та розмірі не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору факторингу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 53112,16 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом 20055,87 грн.; сума заборгованості за відсотками 1435,04 грн.; комісія 31631,25 грн. Відповідно до положень ч.1, п.1,4 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №5413 від 21.08.2025 року встановлено, що ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції»сплаченого судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була подана представником ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» - адвокатом Кізко Л.С., яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги №07/10/2021 від 07.10.2021 року та довіреності №623 від 02.12.2024 року. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію договору про надання правової допомоги №07/10/2021 від 07.10.2021 року укладеного між ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс»; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001086, виданого 01.03.2010 року. Верховний Суд у постановах від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.08.2019 року у справі № 908/1654/18, зауважив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Із змісту позовної заяви встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи становлять 7 968,32 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18, від 14.09.2022 року у справі № 295/190/20 та інших. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд зазначив, що не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7968,32 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved