Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ`звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10200775320 від 20.05.2020 у розмірі 30 903,64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.05.2020 між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ`та відповідачем укладено кредитний договір № 10200775320, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 18007,02 грн.; строк користування позикою становить 24 календарних місяці; процентна ставка у розмірі 0,01% річних від загальної суми позики; комісія за обслуговування позики у розмірі 4,5% від загальної суми позики; щомісячний платіж750 грн. по погашенню тіла кредиту та плати за користуваннякредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, станом на 03.04.2025 має заборгованість у розмірі 30903,64 грн., яка складається з наступного: 14906,74 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 15996,90 грн. - заборгованість за комісією. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати дану справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.12.2025, є дата складення повного судового рішення 16.12.2025. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 20.05.2020 [PERSON] особисто звернувся до ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ`із заявою на отримання позики, в якій викликав власне волевиявлення на отримання позики шляхом перерахування визначеної грошової суми на його банківський рахунок. Вказана заява особисто підписана позичальником. У цей же день, 20.05.2020 між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] в письмовій формі було укладено кредитний договір № 10200775320, за умовами якого ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» зобов`язалося надати відповідачу кредит, а відповідачзобов`язався повернути кредит, внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, що визначені договором (п.1.1 Договору). Договір кредитуособисто підписаний [PERSON] шляхом проставлення підпису, а також позичальником особисто підписано Паспорт кредиту, якими засвідчив ознайомлення з усіма істотними умовами зобов`язання. Кредит надається на споживчі цілі. Так, сторонами Договору було погоджено наступні умови надання та погашення кредиту: сума кредиту 18007,02 грн.; строк користування кредитом 24 календарних місяці; розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та платиза користування кредитом становить 750,33 грн., з моменту укладення кредитного договору до 20.08.2020 включно. З 21.08.2020 розмір щомісячного платежу становить 1 560,65 грн. Щомісячний платіж повинен сплачуватись до 20 числа кожного місяця (п. 3.9,3.10 Договору) сукупна вартість кредиту з урахуваннямвартості усіх супутніх послуг. А також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором складає 35024,69 грн. Плата за користування кредитом Також встановлені проценти за користування позикою 0,01% за календарний місяць від загальної суми позики; реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 55,92 % річних від загальної суми позики; комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4,5% від загальної суми кредиту. З наданої виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 10200775320 від 20.05.2020 вбачається, що відповідач на виконання своїх зобов`язань за Договором здійснював платежі, зокрема, 22.06.202 на суму 760,50 грн., 20.07.2020 на суму 770,25 грн., 20.08.2020 на суму 770,25 грн., 20.10.2020 на суму 799,50 грн. Такі дії відповідача щодо повернення частин суми позики свідчить про визнання ним існування зобов`язань перед ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», а також підтверджує факт отримання грошових коштів. З цієї ж виписки вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03.04.2025 утворилася заборгованість за кредитним договором № 10200775320 від 20.05.2020 у розмірі 30903,64 грн., яка складається з наступного: 14906,74 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 15996,90 грн. - заборгованість за комісією. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд зауважує, що витрати вказані позивачем є занадто завищеними, оскільки виходячи із предмету позову, справа не є складною та розглядається в порядку спрощеного провадження, є стала судова практика з розгляду даної категорії спорів, заявлений розмір витрат правничої допомоги є необґрунтованим та завищеним. Сума витрат на правничу правову допомогу у розмірі 65000,00 грн. є неспівмірною з ціною позову, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру та підлягає зменшенню. Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05. 2020 у справі № 904/4507/18. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved