Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулася до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 30.03.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Кредитний договір №5492791 (далі Кредитний договір), згідно умовами якого відповідач отримав 9000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови Кредитного договору. Згідно п.7.1. Кредитного договору № 5492791 від 30.03.2024 року договір набув чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». Відповідач добровільно уклав вказаний договір, заповнивши Анкету-заяву на кредит №5492791. 29.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р.. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 5492791 від 30.03.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 5492791 від 30.03.2024 року було передано позивачу від первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р.. Сума заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р. становить 28350 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 18 900 грн; прострочена заборгованість за комісією - 450 грн.. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №5492791 від 30.03.2024 в сумі 28 350 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленям (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 79). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судовими повістками, надісланими йому за зареєстрованим місцем проживання рекомендованими листами з повідомленням, які він отримав вчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. № 63, 78). Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позовну заяву, позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 30 березня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит №5492791, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначенні Договором (а. с. № 6-11). Відповідно до п. 1.2, п. 1.3 п.1.4 Кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 9 000 гривень; кредит надається загальним строком на 120 днів з 30.03.2024 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.04.2024 (рекомендована дата платежу); поточний період 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.07.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (а.с.№ 6-11). Згідно п. 2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти, вказаної у цьому пункті договору. Кредитні кошти були надані ТОВ «Міліон» відповідачу безготівково з використанням карти, вказаної в п. 2.1 Кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням 126955546 від 30.03.2024 р. (а.с. № 18). Кредитний договір був підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. № 15). Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування, а якщо станом на цю дату зобов`язання позичальника та/або кредитодавця залишаються невиконаними/неналежно виконаними цей договір діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. В свою чергу відповідач не виконав умови Кредитного договору у зв`язку з чим у ннього виникла заборгованість за вказаним договором. 29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) був укладений Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р., відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» (Кредитор) передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Новому кредитору) вимоги до боржників, які виникли у Кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання Кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфеля заборгованості (а.с.№23-28). Відповідно до п. 6.2.4 Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р. відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників. Таким чином, відповідно до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р. відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №5492791 від 30.03.2024 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 29.07.2024 р. до Договору відступлення прав вимоги №108- МЛ від 29.07.2024 р. та Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №108- МЛ від 29.07.2024 р. (а. с. № 34, 36). Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором були передані позивачу від первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №108- МЛ від 29.07.2024 р.. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 5492791 від 30.03.2024 р. в сумі 28 350 грн (а. с.№ 36). Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 5492791 від 30.03.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вказаним Кредитним договором станом на 30.04.2025 року (включно) складає 28350 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9 000 грн; - прострочена заборгованість за відсотками - 18900 грн; - прострочена заборгованість за комісіями - 450 грн (а. с. № 22). На адресу відповідача позивачем була надіслана письмова претензія про погашення кредитної заборгованості за вих. № 23773725/3985 від 23.04.2025 р., в якій ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимагало від відповідача протягом трьох днів спсплатити заборгованість за Кредитним договором №5492791 від 30.03.2024 року в сумі 28350 гривень (а. с. № 37). Натомість заборгованість відповідачем не була сплачена. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 4, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань за Кредитним договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови Кредитного договору та вимоги чинного законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно платіжної інструкції № 8012 від 28/04/2025 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а. с. № 4). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved