Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, в якій заявник просить встановити, що він був батьком померлого [PERSON] , який помер приблизно [INFO] . На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що 11.06.1974 року змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові серія [NUMBER] . Так само змінила прізвище померла дружина [PERSON] з [PERSON] на " [PERSON] ". Документ про зміну прізвища, імені, по батькові [PERSON] не зберігся, який би міг встановити родинні зв`язки між батьком [PERSON] та померлим сином [PERSON] , відомості в реєстрі актів цивльного стану відсутні, як зазначено в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2025 року №199/02-31. Підтвердженням родинних зв`язків між батьком та сином зазначені в свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було сформоване після смерті матері [PERSON] . В свідоцтві про право на спадщину за законом у спадковій справі №435/2019, яка зареєстрована в реєстрі за №5-167 від 16.04.2019 року говориться про таке: «... спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її: чоловік - [PERSON] , [INFO] , - спадкоємець на 1/3 частку, син - [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - спадкоємець на 1/3 частку». В свідоцтві про право власності на житло від 06.04.2007 року видане Святошинською районною у місті Києві радою зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] та його членам сім`ї: [PERSON] (дружина); [PERSON] (син ). Проте, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9) Забігайло С.Ю. від 09.06.2025 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: «Відмовити [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтувавши відмову тим, що спадкоємцем не подані документи, що підтверджують родинний зв`язок спадкодавця зі спадкоємцем». Заявнику необхідно встановити факт родинних зв`язків зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту родинних зв`язків з сином на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з встановленням родинних зв`язків законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.12.2025 заяву представника позивача [PERSON] , адвоката Кишені Володимира Сергійовича про залишення без розгляду позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - сином [PERSON] , який помер приблизно [INFO] , задоволено та позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - сином [PERSON] , який помер приблизно 30.11.2024, залишено без розгляду. Представник заявника [PERSON] , адвокат Кишеня В.С. надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] був батьком [PERSON] , який помер приблизно [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , 11.06.1974 року змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові серія [NUMBER] . Так само змінила прізвище померла дружина [PERSON] з [PERSON] на " [PERSON] ". Підтвердженням родинних зв`язків між батьком та сином зазначені в свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було сформоване після смерті матері [PERSON] . В свідоцтві про право на спадщину за законом у спадковій справі №435/2019, яка зареєстрована в реєстрі за №5-167 від 16.04.2019 року говориться про таке: «... спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її: чоловік - [PERSON] , [INFO] , - спадкоємець на 1/3 частку, син - [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - спадкоємець на 1/3 частку». В свідоцтві про право власності на житло від 06.04.2007 року видане Святошинською районною у місті Києві радою зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] та його членам сім`ї: [PERSON] (дружина); [PERSON] (син ). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.12.2024, за актовим записом №20259, [PERSON] , [INFO] , помер приблизно [INFO] . Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникові для реалізації право на спадщину після смерті [PERSON] . Так, відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України N 1618-IV від 18.03.2004 (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини другою цієї ж статті ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19-ц (провадження N0 61 - 872св21) встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається в порядку окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Заява про встановлення родинних зв`язків із спадкодавцем подається для належного оформлення спадкових прав за відсутності спору про право. Відсутність свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів перешкоджають вирішити питання щодо належного оформлення спадкових прав. Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19- ц (провадження N 61 -872св21) зробив правовий висновок, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Жодних доказів, які б спростовували доводи заявника по справі матеріали справи не містять. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом достовірно встановлений факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] , що належним чином підтверджується доказами, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенціїзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з метою оформлення своїх спадкових прав, встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим з підстав відсутності частини документів про походження осіб, перешкоджає реалізації заявнику права на оформлення спадщини, наявності спору про право судом не встановлено, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved