Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник позивачки звернулась до суду з позовом до Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, Треті особи на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про визнання в порядку спадкування за заповітом права на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації на земельну ділянку. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя 19 вересня 2013 року склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,3500 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець за заповітом звернулась до державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального міністерства юстиції Чернівецької області Кокаревої Н.М., із заявою, на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Однак нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №177/02-31 від 10.06.2025 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищезазначене нерухоме майно належного спадкодавцю. На підставі викладеного та з врахуванням позовних вимог просить суд визнати за [PERSON] в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] право\~на завершення\~виготовлення технічної\~документації та\~здійснення державної\~реєстрації права\~власності у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно на\~земельну ділянкуплощею 0,3500 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, згідно рішення XIУ сесії XXI скликання Селятинської сільської ради від 06 квітня 1993 року "Про приватизацію земельних ділянок", що розташована в [ADDRESS] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява в якій вона просили суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати без його участі, претензій щодо даної справи немає. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України/а.с.4/. 16 травня 1981 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у Селятинській сільській раді Путильського району Чернівецької області, актовий запис №6, після чого змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] »/а.с.14/. [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №15/а.с.13/. За життя [PERSON] , 19 вересня 2013 року склала заповіт у якому заповіла своїй дочці [PERSON] та сину [PERSON] , все своє майно, даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області Пуківською П.О. та зареєстровано в реєстрі за №54/а.с.40/. Крім того, [PERSON] 19 вересня 2013 року склала заповіт у якому заповіла своїй дочці [PERSON] , земельну ділянку площею 1,0499 га, земельну ділянку площею 0,4601 га, земельну ділянку площею 1,0399 га, які розташовані на території Селятинської сільської ради, даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області Пуківською П.О. та зареєстровано в реєстрі за №55/а.с.40 зворотний бік/. Згідно довідки №580/02-16 від 04.07.2025 року виданої Селятинською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] є спадкоємцем майна за заповітом, посвідченого виконавчим комітетом Селятинської сільської ради 19 вересня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за №54 після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , яка була спадкоємцем майна після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , що підтверджується її реєстрацією та проживанням разом із чоловіком за однією адресою з 1961 року по день її смерті. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і постійно проживає в [ADDRESS] , дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і постійно проживає в [ADDRESS] , дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і постійно проживає в [ADDRESS] . Спадкоємець [PERSON] своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шестимісячного терміну/а.с.23/. Відповідно до\~архівного витягу\~№ 07-05/744\~з рішення\~14\~сесії ХХІ\~скликання Селятинської сільської ради народних депутатів Путильського району Чернівецької області від 06 квітня 1993 року гр. [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку розміром 0,60 га для ведення підсобного господарства/а.с.19/. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, даний факт підтверджується довідкою Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №580/02-16 від 04.07.2025р./а.с.23/. Як видно з матеріалів справи, представник позивачки [PERSON] звернулась із заявою до державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарева Н.В. постановою від 10.06.2025 року за №177/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що спадкоємцем (в особі представника) не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно належного спадкодавцю/а.с.16-18/. Також, судом встановлено, що згідно довідки №39/06-17 від 13.05.2025 року виданої Селятинською сільською радою, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно на момент смерті, згідно рішення 14 сесії XXI скликання Селятинської сільської ради від 06.04.1993р., та проведеної інвентаризації землі, користувався земельними ділянками загальною площею 0,60 га, з них: 1) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , спадщину на який оформила донька [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Дану земельну ділянку Селятинська сільська рада передала у приватну власність гр. [PERSON] згідно ст. 120 ЗКУ, кадастровий номер 7323584500:01:002:01158; 2) площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] , на яку кадастровий номер не присвоювався та правопосвідчуюючі документи не видавались/а.с.99/. Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Отже, оскільки у даному випадку, спадкодавець розпочав процедуру приватизації, суд вважає, що спадкоємець має право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації зазначених вище земельних ділянок та одержання правовстановлюючих документів на право власності на них тобто суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення його права, тому позов належить задовольнити у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved