Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Заочним рішенням Чернівецького районного суду м. Чернівців від 18.11.2025 року стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн», код ЄДРПОУ 44243120, заборгованість за кредитним договором №3075509394/240181 від 13.02.2020 року в сумі 6810 грн. (шість тис. вісімсот десять грн.), а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тис. чотириста двадцять дві грн. 40 коп.). В подальшому, 01.12.2025 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 10500 грн. Відповідач заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи витрати на правову допомогу завищеними, а надані представником докази на їх підтвердження неналежними. Просив відмовити в стягнення правової допомоги, або зменшити її розмір до нуля гривень. З матеріалів справи вбачається, що в ході судового розгляду справи за позовом\~ Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до [PERSON] про стягнення заборгованості, 17.10.2025 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відшкодування судових витрат, проте в заочному рішення суду від 18.11.2025 року, при вирішенні питання щодо розподілу судових, не було враховано понесені позивачем витрати на правову допомогу. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, представник позивача просив вирішити питання про винесення додаткового рішення без його участі, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Слід зазначити,\~що як\~позивача \~так і\~ відповідач\~ є\~користувачами \~ Електронного\~суду \~та \~ч.\~1\~ст.\~130\~ЦПК України\~ передбачено,\~що вручення\~ повітсик\~під розписку\~ у разі відсутності в адресата електронного кабінету. Враховуючи наявні у справі докази, вимоги ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання без участі учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У тексті позову позивач зазначав попередній орієнтований розрахунок судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу та судового збору. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: актом про отримання правової допомоги від 08.10.2025 року, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 08.10.2025 року, рахунком від 08.10.2025 року, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору становить 10500 грн., що є співмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, а також складністю справи. За наслідками розгляду даного клопотання судом не встановлено наявності підстав для зменшення розміру витрат відповідача на правову допомогу. На підставі\~вище викладеного\~та

Outcome: approved