Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту № 471539-КС-002 від 16 січня 2024 року у розмірі 160698,26 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримав кредит у розмірі 37000 гривень 00 копійок на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % в день (фіксована ставка), на засадах строковості, поворотності, платності, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Позивач зазначає, що 16 січня 2024 року видав відповідачу кредит у розмірі 37000 гривень 00 копійок на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач, порушив умови вказаного договору, в результаті чого виникла заборгованість за Договором в загальній сумі 160698,26 грн., з яких 37000,00 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 118148,26 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом, 5550,00 грн. - комісія, яку позивач просив стягнути з відповідача та також сплачений судовий збір. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачем та її представником, надано відзив згідно якого 16.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту від 16.01.2024 р., за умовами якого, остання отримала кредитні кошти в сумі 37 000,00 грн. на строк 24 тижні, тобто до 02 липня 2024 року (п. 2.7 Договору який міститься в матеріалах справи), з фіксованою процентною ставкою 1,15 % в день, що складає 9190,18 % річної відсоткової ставки, що підтверджується індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. Відповідно до пункту 2.6 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 37000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цих Договором. Пунктом 2.7. Договору № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. зазначено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 02.07.2024 р. Строк дії Договору починається з моменту його укладання (16.01.2024 р.) відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до 02.07.2024 р. Пунктом 2.9. Договору № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. зазначено, що за користуванням кредитом [PERSON] сплачує Товариству 9190,18 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,15% (процентів) в день. Тип процентної ставки фіксована. Розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Оскільки за індивідуальною частиною договору про надання кредиту № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. проценти за користування кредитними коштами повинні бути нараховані до моменту подачі позовної заяви до суду, тобто з 16.01.2024 року по 02.07.2024 р. (169 днів), розмір заборгованості по відсоткам має складати - 7182,50 грн. (37000,00/100 х 1,15 % х 169 день (період з 16.01.2024 р. по 02.07.2024 р.), а ніяк не може бути - 118148, 26 грн. З врахуванням даного розрахунку заборгованість має складати 37 000, 00 грн. (заборгованості за тілом кредиту) + 7182,50 грн. (заборгованості за відсотками) = 44182,50 грн., але ніяк не 160698,26 грн. Проти стягнення суми прострочених платежів за комісією в розмірі 5550,00 грн. та стягнення суми простроченої заборгованості за нарахованими ТОВ «БП» процентами в розмірі 118148,26 грн. заперечуємо в повному обсязі та вважаємо даний вид штрафного стягнення необґрунтованим та безпідставним під час дії воєнного стану на території України. Стосовно відсутності правових підстав нарахування ТОВ «БП» штрафних санкцій у розмірі 118148,26 грн. за період дії воєнного стану (з 24.02.2022 року) повідомляю наступне. Відповідно до Указу президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому у відповідності до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій Відповідачу, визначених статтею 625 ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення. На період запровадженого воєнного стану та протягом 30 днів після закінчення якого не можна нараховувати і платежі передбачені статтею 625 ЦК України за договорами позики. Таким чином, з початку введення воєнного стану 24.02.2022 року та протягом 30 днів після його закінчення відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій (3% річних, інфляційні нарахування) в тому числі відповідно до ст. 625 ЦК України за договорами позики. В даному випадку розрахунок штрафних санкцій, який наданий позивачем охоплює період дії воєнного стану, а відтак є неправомірним та безпідставним, та таким, що не може підлягати задоволенню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2023 року по справі № 589/4601/21. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. в розмірі 118 148,26 грн. Позивачем не надано доказів, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок позичальника та не доведено Позивачем про факт укладання договору з відповідачем та виникнення між ними зобов`язальних правовідносин. Розрахунки заборгованості підготовлені позивачем не правильно, крім того, в даному розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. Таким чином, сума заборгованості має бути: за Кредитним договором № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. в розмірі 37 000, 00 грн., з яких: - 37 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок позичальника, та не доведено факту укладення договору з відповідачем та виникнення між ними зобов`язальних правовідносин. Відповідач та її представник просять позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» суму заборгованості: за Кредитним договором № 471539-КС-002 про надання кредиту від 16.01.2024 р. в розмірі 37 000,00 грн., з яких: - 37 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. Судовий збір частково покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно чого вказано, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М. Щодо дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Відповідача з укладення кредитного договору. 16.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16.01.2024 року направлено Іванова Оксана Петрівна, пропозицію (оферту) укласти Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту. 16.01.2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1321, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.01.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). Як описано вище, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16.01.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 16.01.2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 471539-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-1321, (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти обґрунтованого висновку про те, що Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Звертаємо уваг суду, що аналогічні висновки викладені в Постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94102130), у якій Верховний Суд зазначив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 37 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит . ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 37 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів в розмірі 37 000,00 грн. повідомляємо, що до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги Позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Цей Договір регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (п. 1.1. Договору) Установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке під час надання послуг використовує Систему Platon (п. 1.1.1. Договору). Копія договору додається. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний Відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно- телекомунікаційної системи "анкета клієнта", відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки № [NUMBER] для перерахування на нього коштів. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. ТОВ «Бізнес Позика» не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки (довідки з платіжних систем). ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківського рахунку Відповідача крім того, що на вказаний ним під час укладення кредитного договору номер банківської картки (відкритий під нього банківський рахунок) здійснюється перерахування кредитних коштів. Перерахування кредитних коштів за Кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика» відповідними посередниками відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", а вищевказані докази перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами перерахування кредитних коштів Відповідачу за Кредитним договором. Не слід ототожнювати проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому Позивачем у відповідності до умов Кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за Кредитним договором не повертається Позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України). Національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Щодо обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до умов Кредитного договору: Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору Стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15087838, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Звертаємо увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені НЕ у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 16 січня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 471539-КС-002 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідачки. Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець (позивач) надає позичальникові кредит у розмірі 37000 гривень 00 копійок строком на 24 тижні - до 02.07.2027 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п. 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. А тому суд вважає доведеним той факт, що 16 січня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 471539-КС-002 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Крім того, судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів в розмірі 37000,00 гнр. на платіжну карту № [NUMBER] - 16.01.2024 року, Монобанк (Універсал банк), що підтверджено довідкою від 29.07.2024 року № 975/07. А тому, сума тіла кредиту в розмірі 37000 ,00 грн. за договором № 471539-КС-002 від 16 січня 2024 року доведена та підлягає стягненню з відповідачки. Позивач вказує, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 22.07.2024 року, має заборгованість в сумі 118148,26 грн. сума прострочених платежів по процентах та 5550,00 грн. сума прострочених платежів за комісією. Відповідно до пункту 2.6 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 37000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цих Договором. Пунктом 2.7. Договору № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. зазначено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 02.07.2024 р. Строк дії Договору починається з моменту його укладання (16.01.2024 р.) відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до 02.07.2024 р. Пунктом 2.9. Договору № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. зазначено, що за користуванням кредитом [PERSON] сплачує Товариству 9190,18 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,15% (процентів) в день. Тип процентної ставки фіксована. Розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами, оскільки за індивідуальною частиною договору про надання кредиту № 471539-КС-002 від 16.01.2024 р. проценти за користування кредитними коштами повинні бути нараховані до моменту подачі позовної заяви до суду, тобто з 16.01.2024 року по 02.07.2024 р. (169 днів), розмір заборгованості по відсоткам складає - 7182,50 грн. (37000,00/100 х 1,15 % х 169 день (період з 16.01.2024 р. по 02.07.2024 р.). Отже, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами у розмірі - 7182,50 грн. (37000,00/100 х 1,15 % х 169 день (період з 16.01.2024 р. по 02.07.2024 р.). Більше того, нараховані позивачем відсотки за період з 16.01.2024 р. по 02.07.2024 р. в розмірі 118148,26 грн. є занадто не співмірними тілу кредиту, тобто за 5 місяців, відсотки становлять суму, яка майже в три рази перевищує тіло кредиту, що може призвести до незаконного збагачення позивача за рахунок відповідача, що не відповідає вимогам закону. Щодо суми прострочених платежів за комісією в розмірі 5550,00 грн., то даний вид штрафного стягнення необґрунтованим та безпідставним під час дії воєнного стану на території України. Відповідно до Указу президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указів Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позик) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому у відповідності до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій Відповідачу, визначених статтею 625 ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення. На період запровадженого воєнного стану та протягом 30 днів після закінчення якого не можна нараховувати і платежі передбачені статтею 625 ЦК України за договорами позики. Таким чином, з початку введення воєнного стану 24.02.2022 року та протягом 30 днів після його закінчення відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій (3% річних, інфляційні нарахування) в тому числі відповідно до ст. 625 ЦК України за договорами позики. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2023 року по справі № 589/4601/21. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial