Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

16.07.2025 ТОВ «Нафтогаз Тепло» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому\~просить стягнути\~з відповідача в користь позивача загальну суму бору в розмірі 9762,44 грн., яка складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії 5714,49 грн; заборгованості за абонентське обслуговування постачання теплової енергії 1436,12 грн; заборгованості за абонентське обслуговування постачання гарячої води 1247,62 грн; інфляційного збільшення 1110,19 грн; трьох процентів річних 254,02 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 19 листопада 2019 року № 1119 ТОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новояворівськ Яворівського району Львівської області. Відповідач [PERSON] є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТОВ «Нафтогаз тепло». Квартира відповідача знаходиться у багатоповерховому житловому будинку, який приєднаний до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Квартира відповідача відокремлена від системи централізованого опалення. Житловий будинок [ADDRESS] вузлом комерційного обліку теплової енергії марки ULTRAHEAT T550, заводський номер 68427238. Даний прилад комерційного обліку енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік. Прилад є технічно справним, в межах міжповірного інтервалу. Зазначає, що позивачем нарахування по вказаній квартирі проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та за абонентське обслуговування. Відповідно до Методики №315, обсяг теплової енергії витрачений на загально-будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. У зв`язку з несвоєчасною сплатою за спожиті послуги та невнесення плати за абонентське обслуговування у відповідача за період з 01.04.2021 по 30.04.2025 утворилась спірна заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім цього, позивачем неодноразово вживались заходи досудового врегулювання, однак такі відповідачем залишено поза увагою. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.08.2025 [PERSON] подала до суду заяву, в я якій просить закрити провадження у справі у зв`язку, оскільки сплатила заборгованість по комунальних послугах в повному обсязі. 26.09.2025 представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначає, що відповідач дійсно оплатила заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування постачання теплової енергії та абонентське обслуговування постачання гарячої води, пороте відповідач порушила строки оплати послуг, а тому в розмінні ч.2 ст.625 ЦК України позивачем при поданні позовної заяви проведено розрахунок індексу інфляції та 3 % річних на прострочену заборгованість, яку відповідачем не оплачено. У зв`язку із сплатою відповідачем заборгованості за надані послуги, просить зменшити позовні вимоги та стягнути на користь позивача 1110,19 грн. інфляційного збільшення та 254,02 грн 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалами Яворівського районного суду Львівської області від 30.09.2025 та 13.11.2025 розгляд справи відкладено. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних заперечила. Пояснила, що заборгованість виникла у зв`язку із перебуванням за кордоном, після приїзду таку погасила, хоча не повинна була оплачувати, оскільки з 2002 року в її квартирі наявне індивідуальне опалення. Просила в задоволенні зменшених позовних вимог відмовити. Суд заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що сторонами не оспорюється Відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області № 1119 від 19 листопада 2019 року, ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води на території Новояворівської міської ради. 25 листопада 2019 року, 23 жовтня 2020 року, 14 жовтня 2021 року, 09 листопада 2022 року, 27 жовтня 2023 року, 31 жовтня 2024 року представниками ТОВ «Нафтогаз Тепло» було складено акти про те, що в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , надано послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 квітня 2021 року до 30 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за послуги з постачання теплової енергії становить - 5714,49 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року до 30 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за абонентське обслуговування постачання теплової енергії становить 1436,12 грн., за абонентське обслуговування постачання гарячої води становить 1247,62 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційної складової за адресою: [ADDRESS] , така складає: інфляційне збільшення 1342,28 грн., 3% річних 303,18 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 21 вказаного Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача,який визначається як сума тарифів на виробництво,транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору,що укладається з урахуванням особливостей,визначених цим Законом,та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України,якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Так, правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у багатоквартирному будинку, регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі - Правила № 830), Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1182 (далі - Правила № 1182) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", чинної на час існування спірних правовідносин, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», чинної на час існування спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. За змістом пункту 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, співвласники квартир у багатоквартирному будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення (відокремлення) окремих квартир такого будинку від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Пунктом 35 Правил № 830 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. В контексті п. 45 Правил № 830 та п. 45 Правил № 1182 індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування. Житловий будинок [ADDRESS] , обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки ULTRAHEAT T550, заводський номер 68427238. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актами опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до ст. 17 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та 4.4 ст.10 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика), яка встановлює порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі/будинку послуг, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загально-будинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Пунктом 14 Правил № 830 визначено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315. Крім того, у відповідності до п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно з п. 45 Правил № 830 індивідуальний споживач зобов?язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загально-будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Відповідно до пункту 12 розділу 4 Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загально-будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об?ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Таким чином, плата за надані відповідачу послуги за вказаною адресою розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду справи сплачено заборгованість за послуги з постачання теплової енергії 5714,49 грн; заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії 1436,12 грн; заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води 1247,62 грн, що позивачем не заперечується. Відповідно до ч.2\~ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2\~ст.625\~ЦК\~України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). У відповідності до положень ст.625\~ЦК\~України, за період з квітня 2021 року по травень 2025 року боржнику нараховане інфляційне збільшення в розмірі 1110 гривень 19 копійок, три проценти річних 254 гривені 02 копійки, які відповідачем не визнаються, суд вважає правильними сумами, та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] під час розгляду справи сплатила заборгованість по наданих комунальних послугах після пред`явлення позову, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір на загальну суму 3028,00 грн.

Outcome: approved