Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся з позовом до суду, до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 21.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9866243 у формі електронного документа, згідно якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на суму 8050,00 грн. Всупереч умов Договору №00-9866243 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - 16 779,00 грн. 20.01.2025 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9866243. ТОВ "Фінансова компанія " ЕЙС" не здійснювало нарахувань штрафних санкцій за кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 21.10.2025 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази. Представник позивача при подачі позову подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач отримав 30.10.2025, що підтверджується підписом у зворотному поштовому повідомленні. Відзив до суду не подав, з заявами та клопотаннями не звертався. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.07.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9866243, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 8050,00 грн, з яких 7000 грн сума ліміту кредиту та 1050 грн комісія у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Денна процентна ставка 1,5%. Строк дії кредиту 360 днів. 20.01.2025 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9866243. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу 20012025-МК/ЕЙС, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9866243 на загальну суму 16779,00 грн. Згідно інформації АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] були відкриті рахунки, за ним закріплений фінансовий номер телефону [NUMBER] , який в подальшому був змінений на [NUMBER] , в результаті аналізу операцій здійснених по картці [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , за період 21.07.2024 по 26.07.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 7000 грн через сервіс іншого банку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому суд встановив, що тіло кредиту (сума кредитного ліміту) і фактично надана сума коштів становить 7000,00 грн (п.1.2 Договору), а не 8050,00 грн, як у позовній заяві вказує позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, суд установив, що за умовами договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 7000,00 грн та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за договором кредитної лінії не надав, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі договору кредитної лінії в частині тіла кредиту у розмірі 7000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 8729,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги, Додаткової Угоди до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000,00 грн. На думку суду, витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, є завищеними, враховуючи категорію справи, яка є типовою для позивача, не є складною та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги не є значним. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн, що буде співмірним з ринковими цінами адвокатських послуг. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved