Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 2334851 від 16.08.2024 у розмірі 27600,00 грн., за договором позики № 3794426 від 25.10.2020 у розмірі 7164,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.08.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 2334851. 14.06.2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 2334851 від 16.08.2024. Відповідно до реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 27600,00 грн, з яких: 8000,00 грн основна сума боргу, 23,20 грн заборгованість за відсотками, 16000,00 грн заборгованість за пенею, 3576,80 грн комісія за надання позики. Крім того, 25.10.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 3794426. 14.06.2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 3794426 від 25.10.2020. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 16.08.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 7164,00 грн, з яких: 3000,00 грн основна сума боргу, 4164,00 грн заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконує, заборгованість не сплачує, позивач просить суд позов задовольнити (а.с.1-5). Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову (а.с. 50-51). Представник позивача в судове засідання не прибула, однак у позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.5). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. 16.08.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 2334851 (а.с. 7-10). Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики: Сума Позики становить 8000.00 грн.; строк позики 30 днів. Процентна ставка (фіксована) становить 0,01 % яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення позики. Сума комісії за надання позики становить 3576,00 грн. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті / (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.5.3). Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 14.06.2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 2334851 від 16.08.2024. Відповідно до реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 27600,00 грн, з яких: 8000,00 грн основна сума боргу, 23,20 грн заборгованість за відсотками, 16000,00 грн заборгованість за пенею, 3576,80 грн комісія за надання позики (а.с. 12-20). Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача станом на 23.12.2024 наявна заборгованість перед позивачем за договором позики № 2334851 від 16.08.2024 у розмірі 27600,00 грн, з яких: 8000,00 грн основна сума боргу, 23,20 грн заборгованість за відсотками, 16000,00 грн заборгованість за пенею, 3576,80 грн комісія за надання позики (а.с.21-22). Крім того, 25.10.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 3794426 (а.с. 24). Згідно з п. 1 Договору позика за цим договором Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (3000,00 грн), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики (відсотки за процентною ставкою 1,99% в день). Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики. Правила надання грошових коштів у позику перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою). 14.06.2021р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 3794426 від 25.10.2020. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 16.08.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 7164,00 грн, з яких: 3000,00 грн основна сума боргу, 4164,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 25-28). Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача станом на 30.09.2025 наявна заборгованість перед позивачем за договором позики № 3794426 від 25.10.2020 у розмірі 7164,00 грн, з яких: 3000,00 грн основна сума боргу, 4164,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.29). Таким чином, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання умов кредитних договорів, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цими договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Відповідно до ст.204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3цього\~Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7 ст.11Закону\~України «Про\~електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12\~цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.1048\~цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як зазначено в ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Отже, судом встановлено, що договір факторингу укладено у відповідності до вимог закону, містить всі істотні умови, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту, відсотків (процентів) та комісії ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши договори, не виконує їх істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, комісії та процентів за користування ними, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, комісії та процентах (відсотках) підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача 16000,00 грн. пені за договором позики № 2334851 від 16.08.2024, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст.\~625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки (пені) в сумі 16000,00 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 15.09.2024 по 23.12.2024 є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачем істотно порушено умови укладених кредитних договорів зокрема, у встановленому порядку та строки не погашено кредит, комісію, та проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу в загальному розмірі 18764,00 грн, а саме: за договором позики № 2334851 від 16.08.2024 у розмірі 11600,00 грн (в тому числі: борг за тілом кредиту 8000,00 грн, відсотки 23,20 грн, комісія 3576,80 грн) та за договором позики № 3794426 від 25.10.2020 у розмірі 7164,00 грн (в тому числі: борг за тілом кредиту 3000,00 грн., відсотки 4164,00 грн) необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сума майнової вимоги була визначена позивачем в розмірі 34764,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на суму 18764,00 грн. (53,98%). А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1634,51 грн сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial