Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», а також до Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача, в якому просив суд визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", код ЄДРПОУ 20262860 щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 33 від 22.01.2015 про затвердження Типового договору на розподіл природного газу в частині невиконання вимог частини 3 Постанови НКРЄКП № 33 від 22.01.2015 шляхом приведення договірних відносин зі мною, як із споживачем, у двомісячний строк у відповідність до вимог Типового договору; визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", код ЄДРПОУ 20262860 щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині порушення вимог частини 3 Постанови про приведення своїх договірних відносин із споживачами у відповідність до вимог Типового договору розподілу природного газу в тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою; визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", код ЄДРПОУ 20262860 щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року; визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", код ЄДРПОУ 20262860 щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині невиконання вимог абзацу 3, пункту 5.5, розділу V «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року; визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України», код ЄДРПОУ 45087207 щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині порушення вимог частини 3 Постанови про приведення своїх договірних відносин із споживачами у відповідність до вимог Типового договору розподілу природного газу в тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою; визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України», код ЄДРПОУ 45087207 щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року; визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України», код ЄДРПОУ 45087207 щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині невиконання вимог абзацу 3, пункту 5.5, розділу V «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року; стягнути з Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", код ЄДРПОУ 20262860, на користь [PERSON] моральну шкоду заподіяну незаконними діями і бездіяльністю щодо порушення прав, свобод і законних інтересів споживача [PERSON] в сумі 800000 (вісімсот тисяч) гривень; стягнути з Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", код ЄДРПОУ 45087207, на користь [PERSON] моральну шкоду заподіяну незаконними діями і бездіяльністю щодо порушення прав, свобод і законних інтересів споживача [PERSON] в сумі 700000 (сімсот тисяч) гривень. Позов обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. - 13 червня 1984 року. Також, він є власником земельної ділянки площею 01413 гектарів відповідно до Державного Акту № 1170 на право приватної власності на землю виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 17.07.1997 року. 22 грудня 2003 року він уклав Договір про надання населенню послуг з газопостачання лише з ВАТ «Дніпрогаз», яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз». АТ «Дніпрогаз» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз». З 1 червня 2023 року згідно з Постановою НКРЕКП № 971 від 31 травня 2023 року провадження господарської діяльності з розподілу/доставки природного газу у Дніпрі та ряді населених пунктів Дніпровського району здійснює новоутворена Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України». Позивач посилається на те, що умови договору, який був укладений між ним та газопостачальником, останнім грубо і незаконно порушено в зимовий час, що тягне за собою наслідки захворювання його і його родини і пошкодження системи опалення домоволодіння. Газпостачальна компанія ВАТ «Дніпрогаз», правонаступником якої є АТ «Дніпрогаз», зобов`язана була виконати вимоги частини 3 Постанови НКРЄКП № 33 від 22.01.2015 шляхом приведення договірних відносин зі ним, як із споживачем, у двомісячний строк у відповідність до вимог Типового договору. Газопостачальна компанія вчинила бездіяльність і не виконала вимоги частини 3 Постанови НКРЄКП № 33 від 22.01.2015. Надалі, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 22 січня 2015 року № 33 «Про затвердження Типового договору на розподіл природного газу». Цією ж Постановою № 2498 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір розподілу природного газу. Газопостачальна компанія АТ «Дніпрогаз» вчинила бездіяльність і не виконала вимоги частини 3 Постанови НКРЄКП № 2498 від 30.09.2015. Газопостачальна компанія АТ «Дніпрогаз» вчинила бездіяльність і не привела договірні відносини зі мною, як із споживачем, в тримісячний строк у відповідність до вимог Типового договору. Зазначає, що АТ «Дніпрогаз» як «Газотранспортна організація» незаконно порушила не тільки умови Договору про надання населенню послуг з газопостачання укладеного 22.12.2003 року, порушила вимоги як Постанови НКРЄКП № 33 від 22.01.2015 так і двох Постанов НКРЄКП № 2494 від 30.09.2015 і № 2498 від 30.09.2015 які є чинними на даний час. На будинку, де він проживає встановлено газовий лічильник Gallus G4 Itron №09004797. За січень 2022 року згідно показників 2971-3221 він використав 250 м3 газу, і 08.02.2022 року заплатив 1997,50 грн.; за лютий 2022 року згідно показників 3221-3391 - 170 м3 газу, і 25.03.2022 року заплатив 1358,00 грн.; за березень 2022 року згідно показників 3391-3451 - 60 м3 газу, і 25.04.2022 року заплатив 480,00 грн.; за квітень 2022 року згідно показників 3451-3491 - 40 м3 газу, і 26.05.2022 року заплатив 320,00 грн.; за травень 2022 року згідно показників 3491-3512 - 21 м3 газу, і 19.07.2022 року заплатив 167,00 грн. За червень 2022 року згідно показників 3512-3533 він використав 40 м3 газу, і 19.07.2022 року заплатив 167,00 грн. 16 червня 2022 року до його домоволодіння прийшла контролер АТ «Дніпрогаз» [PERSON] , яка передала в компанію ВАТ «Дніпрогаз» неіснуючі показники згідно з якими я у червні місяці використав об`єм - 532,36 м3. Такі об`єми використаного газу були безпідставно передані до «Нафтогазу» в зв`язку з чим у нього виникла неіснуюча заборгованість. 20 липня 2022 року до його домоволодіння прийшла контролер АТ «Дніпрогаз» [PERSON] , яка зняла показники лічильників, зафіксувала їх на паперових носіях, на бланках які передбачені нормативно-правовими актами, після чого я поставив свій підпис у графі де були вказані показники лічильника. На 20 липня 2022 року показники лічильника були - «3558 м3». 09 вересня 2022 року приходила знову контролер [PERSON] і зняла показники лічильника і вже зафіксувала їх на паперових носіях. На 09 вересня 2022 року показники лічильника були - «3567 м3». В жовтні 2022 року він отримав лист із ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 13.09.2022 року, яким його повідомляли, що станом на 13.09.2022 року у нього виникла заборгованість в сумі 4591,61 грн. по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . На 03 листопада 2022 року показники лічильника були - «3576 м3». Ні ВАТ «Дніпрогаз», ні його правонаступники, як оператори ГРМ, не надавали йому абонентської книжки в якій він міг би вказувати показання газового лічильника. 10 січня 2025 року, майстрами ДФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» було припинено газопостачання під видом виконання робіт на газопроводі. Цього ж дня майстром [PERSON] було обстежено два газові лічильники - газового лічильника Gallus 2000 G4, №09004797 05243,82 м3 та газового лічильника Gallus 2000 G4, №U00296803 18935,96 м3, знято показники, обстежено всі газові прилади і складено АКТ інвентаризації. Із 03 листопада 2022 року до 10 січня 2025 року до його домоволодіння жодного разу не приходили контролери для зняття показників лічильника. Газопостачання до його домоволодіння станом на 09.03.2025р. не відновлено. Наголошує на тому, що саме Акціонерне Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз" відмовилось виконувати умови Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 22.12.2003 року та вимоги Постанови НКРЕКП від 22 cічня 2015 року № 33, про затвердження Типового договору розподілу природного газу, а також Постанови НКРЄКП № 2494 від 30.09.2015, та Постанови НКРЄКП № 2498 від 30.09.2015. Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України своєю бездіяльністю умисно спровокувала конфліктну ситуацію, незаконно відмовившись фіксувати показники газового лічильника кожні шість місяців, принижувала його як законослухняного громадянина створюючи на нього психологічний тиск та вчинила незаконні діяння від`єднавши його дім від газопостачання. Посилається на те, що він не порушував ані умови Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 22.12.2003 року, ані положення (декількох) Постанов національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: 1) від 22.01.2015 №33, 2) від 30.09.2015 №2494, 2) від 30.09.2015 №2498. Він не має заборгованості перед Дніпровською філією ТОВ Газорозподільні мережі України. Систематична бездіяльність оператора ГРМ, який змінювався з моменту підписання Договору про надання населенню послуг з газопостачання і був укладений ним 22.12.2003 року лише з ВАТ «Дніпрогаз» спровокувала низку правопорушень з боку оператора ГРМ відносно нього, які вчиняються і станом на 09 березня 2025 року, а ці порушення вимог Постанов НКРЕКП, що діють зараз, з боку оператора ГРМ призвели до фактичного катування холодом його і його родини. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року було відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 грудня 2025 року закрито провадження по даній справі в частині вимог до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Представником відповідача подано відзиви на позов, в яких він посилається на безпідставність вимог позивача. Просив у позові відмовити в повному обсязі. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 22.12.2003 року між позивачем та ВАТ «Дніпрогаз» був укладений Договір про надання населенню послуг з газопостачання. Текст Договору був затверджений Постановою НКРЕ 04.01.2000 № 1. Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз» згідно Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15 червня 1993 року №210/93 створене на підставі Рішення Державного комітету по нафті та газу від 11 березня 1994 року № 92 шляхом перетворення Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз». У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року №514-VI, Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз» перейменовано у Акціонерне товариство «Дніпрогаз». АТ «Дніпрогаз» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз», Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз». Повне найменування товариства: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» ЄДРПОУ - 20262860. [PERSON] є споживачем послуг природного газу за об`єктом газопостачання: [ADDRESS] , має особовий рахунок [NUMBER] та персональний ЕІС код -56XM07A18855019W. Вказаний об`єкт газопостачання до 31 травня 2023 року був фізично підключений до газорозподільної мережі, що перебувала у власності AT «Дніпрогаз». На вказаному об`єкті було встановлено два лічильники: GALLUS G4, рік випуску 1997р., заводський номер [NUMBER] ; GALLUS G4, рік випуску 2017р., заводський номер [NUMBER] . До 31 травня 2023 року на вказаному об`єкті фактично газ споживався та були сплачені рахунки за розподіл природного газу. Позивач стверджує, що 22.12.2003 року він уклав з АТ «Дніпрогаз» договір про надання населенню послуг з газопостачання, і з цього часу він користується газом. У подальшому, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №33 від 22..01.2015 року було затверджено Типовий договір на розподіл природного газу. Відповідно до частини 3 Постанови НКРЕКП №33 від 22 січня 2015 року постановлено: суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, привести свої договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору на розподіл природного газу у двомісячний строк з дати набрання чинності цією постановою. На думку позивача, АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» проявив незаконну бездіяльність, яка виразилась у порушенні частини 3 вказаної постанови НКРЕКП, оскільки не привів з ним у двомісячний строк договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору, що заподіяло йому значну моральну шкоду. Однак відповідно до частин 1 та 2 статті 14 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (чинний на час спірних правовідносин) розподіл природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким газорозподільне підприємство зобов`язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, газорозподільними мережами до пункту приймання-передачі газу та передати його споживачу, який відповідно до законодавства має право на одержання зазначеного газу, а замовник зобов`язується сплатити за доставку газу за встановленою в договорі платою. Обов`язкові умови для газорозподільних підприємств та споживачів послуг, що гадаються такими підприємствами встановлюються в типовому договорі про транспортування природного газу газорозподільними мережами. Договір із споживачем від 22.12.2003 року був складений на підставі Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 4 січня 2000 року № 1 . Відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19 грудня 2006 року № 1673 цей Типовий договір втратив чинність. На той час був чинним Типовий договір про надання послуг з газопостачання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 93 8, який втратив чинність 02.03.2015 р. Постанова НКРЕКП від 22 січня 2015 року № 33 «Про з затвердження Типового договору на розподіл природного газу», яка набула чинності 17 березня 2015 року, передбачає приведення договірних відносин у відповідність до Типового договору, проте відсутність підписаної сторонами письмової форми договору не призводить до порушення прав споживача. Згідно ст. 19 Закону України №1875-ІУ від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» (чинний на час спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі користування послугою та здійснення за неї оплати свідчить про прийняття умов запропонованого виконавцем договору. Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для висновку про порушення прав споживача. Не зважаючи на відсутність письмового договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, Відповідач-1 здійснював та продовжував надавати споживачам послугу розподілу, у тому числі позивачу. В даному випадку відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на газорозподільній організації, не свідчить про порушення прав споживача. Доказів звернення [PERSON] до АТ «Дніпрогаз» з метою укладання типового договору позивачем суду не надано, як і відмови АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» в укладанні договору. За таких обставин, відпдповідач не порушував прав позивача. Починаючи з 30 вересня 2015 року відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Статтею 38 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За пп. 11 ч.1 ст.1, п. 1 ст. 41 Закон України «Про ринок природного газу» кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що стверджуються Регулятором. За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що: - \~ \~ \~ \~споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті); - \~ \~ \~ \~побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп. 23 цієї статті); - \~ \~ \~ \~суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп. 39 цієї статті). Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою і «РЕКП від 30.09.2015 року №2498. Згідно пунктів 4, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов Договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене вживання природного газу. Редакцію договору розподілу природного газу оприлюднено на офіційному веб-сайті AT «Дніпрогаз» та опубліковано в газеті Дніпропетровської обласної ради "Зоря" № 52(546) від І 12.2015р. Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу, ствердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498. За приписами ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального І листування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 641 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За приписами абзацу 2 ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач, зокрема вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Фактом приєднання Позивача до умов договору розподілу природного газу з АТ «Дніпрогаз» є: споживання природного газу в період з 30 вересня 2015 року по 31 травня 2023 року; сплата рахунків АТ «Дніпрогаз» за розподіл природного газу, що вбачається з довідки про фінансовий стан споживача; Позивач не подавав до АТ «Дніпрогаз» письмової заяви про відмову від отримання комунальної послуги з постачання та розподілу природного газу, яка йому надавалась після прийняття Кодексу ГРМ та затвердження Типового договору. Вчиненням вищевказаних дій та за відсутності незгоди позивача приєднуватися до умов говору розподілу природного газу, і не подання до АТ «Дніпрогаз» письмової заяви про припинення розподілу природного газу до будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] фактично підтвердив своє волевиявлення на приєднання та приєднався до Типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постанови від 30 вересня 2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». При цьому, сам по собі факт відсутності підписаної позивачем «заяви-приєднання», з врахуванням вчинення позивачем вищевказаних дій, які свідчать про його бажання приєднатися до умов Типового договору №2498, жодним чином не підтверджує, що такий Типовий договір не був укладений між позивачем та відповідачем АТ «Дніпрогаз». Що стосується посилань позивача на незаконні дії відповідача щодо нездійснення контрольних знять показів лічильника природного газу споживача. Відповідно до абзацу 6 пункту 4 глави4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та п. 5.5 Типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. 31.05.2023 року постановою НКРЕКП № 972 зупинено дію ліцензії з розподілу природного газу виданої АТ «Дніпрогаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. У зв`язку з тим, що АТ «Дніпрогаз» втратив статус Оператора ГРМ через зупинення дії ліцензії і з цього часу фактично АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» припинив господарську діяльність з розподілу природного газу на ліцензованій території. Відповідно, з 01 червня 2023 року АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» на законній підставі не здійснює обов`язку щодо контрольного зняття показань лічильників газу, у тому числі по об`єкту споживача. Враховуючи, що 20.07.2022р. та 03.11.2022р. контрольні показники лічильників споживача були зняті, то наступний строк для зняття показів лічильника газу по об`єкту споживача припадає на травень 2023 року. Проте АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» показники не були зняті у зв`язку з втратою статусу Оператора ГРМ (зупиненням дії ліцензії). За таких обставин, позовні вимоги до АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» заявлені безпідставно. Окрім того, незаконну бездіяльність суб`єкта треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності незаконною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі незаконної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Визнання незаконною бездіяльності суб`єкта тягне за собою зобов`язання такого суб`єкта вчинити певні дії. Передумовою визнання незаконною бездіяльності суб`єкта є ухилення такого суб`єкта від виконання певних дій та обов`язків визначених законом. Сама лише констатація протиправності бездіяльності не може ефективно захистити позивача, оскільки у такому разі можливість використання висновків суду може бути невиправдано ускладнене діями або подальшою бездіяльністю суб`єкта, їх врахування цілковито залежить від відповідача. Це не сумісно з критеріями ефективності судового захисту. Отже, визнаючи бездіяльність незаконною, суд повинен в силу закону застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи відповідача виправити порушення у спосіб вчинення певної дії. Застосовуючи цей підхід в контексті обставин справи, що розглядається, сама лише констатація бездіяльності АТ «Дніпрогаз» не може вважатися способом захисту порушених прав. Позивач, повинен визначити, які саме дії слід вчинити для усунення негативних наслідків протиправної бездіяльності. Разом з тим, позивач не заявляв зобов`язуючих вимог, а відтак констатація незаконної бездіяльності не вирішує жодного цивільного спору і не може здійснити ефективний захист позивача. Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2022 року по справі N° 752/9104/18 зазначив, що неналежний спосіб захисту порушеного права, тобто такий, який не передбачений законом або договором (статті 5 16 ЦК України) не може бути ефективним. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 р. по справі N925/642/19 (пункт 42), від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Відносно заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. З огляду на загальні засади доказування у справах про відшкодування моральної шкоди, позивач повинен довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і яким є розмір її відшкодування. Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача відповідачами, вчинення протиправних дій щодо позивача, про що викладено вище, позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed