Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами який зареєстрований 07.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції. В обгрунтування позову зазначено, що 07.11.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказано, що сімейне життя у них не склалося, вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає, а подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їх інтересам. Зазначає, що тривалий час проживають окремо, спільного побуту в них немає, строк на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, а лише погіршить. Спору щодо поділу майна між ними немає. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 16.12.2025 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, при цьому, в п.2 прохальної частини позовної заяви просить розглянути дану позовну заяву без його участі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання 16.12.2025 повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення на її номер телефону вказаний у позовній заяві, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, про причини неявки відповідач суд не повідомила, заяв про відкладення та відзиву від неї не надходило. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~оскільки розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 07.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 07 листопада 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №1855. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07 листопада 2008 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.11.2009 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , а з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 12.05.2015 що [INFO] народилася [PERSON] , їх батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . До позову додано копії паспортну громадянина України [PERSON] та [PERSON] , копію довідки переселенця 2106-7500385146 [PERSON] , в якій фактичне місце проживання/перебування зазначено за адресою: [ADDRESS] . Крім того, додано копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з яких слідує, що їх фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що у сторін в шлюбі є двоє неповнолітніх дітей 2009 та 2015 року народження, однак сімейне життя між ними не склалося, стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки, тривалий час проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що можливості зберегти сім`ю немає, а подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їх інтересам. З урахуванням\~фактичних взаємин\~подружжя,\~дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved