Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області. Від спільного проживання у шлюбі у них є діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . 12 червня 2016 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. На даний час син [PERSON] навчається у національному університеті «Одеська юридична академія» на денній формі навчання за контрактом на факультеті прокуратури та слідства. В зв`язку з тим, що він навчається, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не бере участі у вихованні і утриманні дитини, тому з цим позовом вона змушена звернутись до суду яким просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі частини всіх видів доходів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дати подачі заяви і до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року прийнято справу до провадження, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи видно, що відповідачем 22 листопада 2025 року було отримано копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Станом на 15 грудня 2025 року відзив на позов від відповідача [PERSON] , до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що від шлюбу у сторін є син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками якого у свідоцтві записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки Томашпільської селищної ради № 488 від 26 червня 2025 року виданої [PERSON] встановлено, що син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] знаходяться на утриманні матері.(а.с.12). Як видно із витягів з реєстру територіальної громади позивачка та її син [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] .(а.с.8-13). З довідки національного університету «Одеська юридична академія» від 10 жовтня 2025 року № ВК-5 встановлено, що [PERSON] дійсно начається на 1 курсі факультету прокуратури та слідства денної форми навчання за контрактом. Термін навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року. (а.с. 14). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, матеріальне становище платника аліментів який є працездатною особою суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на користь сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 12 листопада 2025 року і до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 - річного віку. На думку суду, такий розмір аліментів повністю забезпечить потреби позивача, пов`язані з навчанням і забезпечить досягнення балансу інтересів сторін. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.\~191\~СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 12 листопада 2025 року. Крім того,\~відповідно\~до\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~суд\~вважає\~за необхідне\~стягнути\~з\~відповідача в\~дохід\~держави\~1211,20 грн. судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved