Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він та [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована та фактично проживає разом з матір`ю. 24.11.2023 шлюб між ними було розірвано, після цього відповідачка всіляко створює перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вважає, що дитина не може бути заручником недоброзичливих стосунків між батьками. Він звертався до служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації та розпорядженням начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 17.01.2024р. йому був встановлений порядок побачень з сином - [PERSON] , а саме: прогулянки з дитиною у громадських місцях щопонеділка з 18-00 до 19-00 та щосуботи з 15-00 до 17-00; в он-лайн режимі, з використанням засобів електронного зв`язку (Viber, Telegram тощо) протягом 1-15 хвилин щовівторка та щоп`ятниці в проміжок часу з 18-00 до 20 30. Під час спілкування батька з дитиною раннього дошкільного віку, враховувати наступне: режимні моменти для дитини; вікові особливості дитини; стан здоров`я дитини; погодні умови. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з малолітнім сином. Таке розпорядження частково змінило поведінку відповідачки, в частині не створення перешкод у спілкуванні з сином, але носило вибірковий, ситуативний характер, великою мірою залежно від її настрою, та знов почалося не виконання нею домовленостей про побачення з дитиною, порушення вищеозначеного розпорядження. Так, з метою перешкодити у спілкуванні з дитиною, більш ніж як півроку відповідачка заблокувала його у своєму телефоні, усіх соціальних мережах. Дитина зовсім не розвивається, цілими днями сидить та дивиться мультфільми, що привело до того, що сину скоро вже 3 роки, а він зовсім не розмовляє, стає антисоціальним. Відповідачка лише іноді виходить з квартири на прогулянки, та й то у присутності чоловіка. Зазначає, що такі протиправні дії відповідачки суттєво порушують його права як батька дитини, в частині приймання участі в її вихованні та розвитку, спотворюють сам процес гармонічного розвитку самої дитини, у відсутності приймання участі в цьому процесі обох батьків, тим самим негативно впливаючи на психіку дитини, її емоційно психологічний стан. Просить суд визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , а саме: -прогулянки з дитиною у громадських місцях щопонеділка з 18-00 до 19-00 та щосуботи з 15-00 до 17-00; - в он-лайн режимі, з використанням засобів електронного зв`язку (Viber, Telegram тощо) протягом 1-15 хвилин щовівторка та щоп`ятниці в проміжок часу з 18-00 до 20 30. Під час спілкування батька з дитиною раннього дошкільного віку, враховувати наступне: режимні моменти для дитини; вікові особливості дитини; стан здоров`я дитини; погодні умови. Стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь сплачений ним судовий збір по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, однак вважає, що цих часів спілкування, що зазначені у позовній заяві замало для того, щоб дитина в рівному обсязі могла спілкуватися як з матір`ю, так і батьком, а також зазначив, він змушений звернутися з даним позовом до суду, оскільки [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. З цього приводу він звернувся до органу опіки та піклування та служби у справах дітей, після розгулу його питання комісією складено графік побачень батька з дитиною, однак [PERSON] його не виконує. Також зазначив, що він деякий час спілкувався з дитиною по відеозв`язку, тому бажає і надалі з ним спілкуватися в такому режимі. Вважає, що у разі оголошення примусової евакуації дітей, відповідач буде зобов`язана покинути місто Слов`янськ та переїхати до більш безпечного місця проживання, а тому він взагалі втратить зв`язок з сином та можливість спілкування з ним. Зазначає, що дитина є несоціальною та вважає, що він не розмовляє, оскільки з ніхто не займається його розвитком, дитина постійно зайнята сама собою та телевізором. Він неодноразово пропонував [PERSON] допомогу у виховання сина [PERSON] , однак вона відмовляється. Також вважає, що навіть після ухвалення рішення, відповідачка не перестане чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - адвокат Керанчук В.Б. вимоги позивача визнав частково, та зазначив, що відповідач [PERSON] не заперечує проти спілкування та побачень батька з сином у спосіб запропонований [PERSON] , однак оскільки дитина має трирічний вік та має затримку психомовного розвитку, у процесі спілкування може кинути телефон та розбити його, тому відповідач проти онлайн спілкування. Представник органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області у судове засідання не з`явився, однак від начальника Слов`янської ВЦА В. Ляха до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування, при ухваленні рішення у справі просили суд врахувати Висновок органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24.08.2022 зроблено відповідний Актовий запис №1251. Його батьками є - [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ). Відповідно до наданого суду висновку від 02.09.2025 року № 01.01.-14/1139, орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про встановлення графіку спілкування з малолітньою дитиною, орган опіки та піклування вважає доцільним встановити графік побачень з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , [INFO] , який мешкає окремо за наступним графіком: двічі на тиждень - вівторок з 18-00 по 20-00 та субота 16-00 по 19.00 в присутності матері дитини. Також враховуючи негоди (злива шквал в т.п.), стан здоров`я дитини дозвіл на спілкування з дитиною в телефонному режимі з телефону, наданого (придбаного) дитині батьком для спілкування. Внаслідок відсутності порозуміння між батьками з питання участі у вихованні сина [PERSON] , між батьками дитини виник спір, при вирішенні якого, суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно консультативного висновку спеціаліста та довідки лікаря невролога, дитина [PERSON] , [INFO] має діагноз: затримка мовного розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, суд застосовує положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до частини 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином, а тому просив визначити участі його участі, як батька, у вихованні доньки. Надаючи оцінку представленим у справі доказам та поясненням сотрін, враховуючи встановлені обставини справи, відношення сторін спору один до одного, судом встановлено, що перешкоди у спілкування позивача з сином пов`язані, перш за все, неможливістю між сторонами самостійно досягти домовленості щодо участі батька у вихованні дитини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з сином буде перешкоджати його нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, з метою задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини, право на спілкування зі своїм малолітнім сином [PERSON] та право на його виховання. Вирішуючи питання про визначення регламенту участі батька у вихованні дитини, суд, з метою дотримання пріоритету інтересів дитини, не підходить до вирішення такого питання з надмірною формальністю, оскільки вирішення спору між батьками по суті за формальними підставами, не буде відповідати інтересам дитини в отриманні достатньої батьківської турботи та виховання від обох батьків. При цьому, судом також враховуються вимоги ст.ст. 12,13 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, в ході розгляду справи представник відповідача - адвокат Керанчук В.Б., зазначив, що позивач [PERSON] визнає запропонований варіант позивачем [PERSON] участі батька у вихованні з дитиною: прогулянки з дитиною у громадських місцях щопонеділка з 18-00 до 19-00 та щосуботи з 15-00 до 17-00, а тому з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, та визнанням позову відповідачем у цій частині, суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог, заявлених позивачем, на підставі доказів, поданих учасниками справи, а також висновку органу опіки та піклування. Таким чином, судом враховано побажання сторін з приводу визначення графіку, розвиток дитина та вік дитини, яка є малолітньою та незалежно від наявності високої емоційної залежності від матері, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька. У відповідності до абзацу 2 ч. 2 ст. 159 СК України в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З урахуванням всіх встановлених в ході судового розгляду обставин, суд в цілому погоджується з висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 02.09.2025 року, якими визнано право батька та дитини на спілкування, але не може в повній мірі прийняти визначений порядок, оскільки сторони прийшло до узгодження іншого графіку спілкування батька з дитиною. Разом з тим, у висновку органу опіки та піклування враховано теперішній психоемоційний стан дитини, яка на даний час не готова проводити час с батьком без присутності матері, оскільки в силу свого малолітнього віку та психоемоціонального стану здоров`я потребує присутності матері. Тому, з метою уникнення виникнення між сторонами суперечок, що буде негативно впливати на дитину, задля досягнення гармонії у спілкуванні між батьками [PERSON] та [PERSON] та їх сином [PERSON] , [INFO] , суд вважає доцільним визначити графік спілкування дитини з батьком в тому порядку, який ним запропоновано, однак у присутності матері дитини - [PERSON] .. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Щодо доводів відповідача [PERSON] , що в зв`язку із розумовим розвитком дитини та малолітнього віку неможливі спілкування батька з дитиною в онлайн -режимі за допомогою телефонного та відео зв`язків, то вони на увагу не заслуговують, оскільки в судовому засіданні позивач зазначив, що він спілкувався з дитиною в онлайнрежимі та в судовому засіданні не встановлено, що таке спілкування негативно впливатиме на дитину, чим зачіпатимуться її інтереси. Враховуючи наведене та позиції позивача й відповідача, з метою забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий, що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, суд доходить висновку, що порядок участі батька у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , необхідно встановити таким чином: з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин щопонеділка, прогулянки з дитиною у громадських місцях в присутності матері дитини [PERSON] - [PERSON] ; з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин щосуботи, прогулянки з дитиною у громадських місцях в присутності матері дитини [PERSON] - [PERSON] ; щовівторка та щоп`ятниці, в онлайн режимі, з використанням засобів електронного зв`язку, телефонного зв`язку, протягом 10-15 хвилин в період часу з 18 години 00 хвилин до 20 години 30 хвилин. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач/відповідач не позбавлені можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Outcome: approved