Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява від представника позивача Танцуріної Єлизавети Вадимівни до відповідача [PERSON] , в якій представник позивача просить суд: 1.Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, Місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 493644-КС-001 про надання кредиту від 04.04.2024 року, що становить 52090,13 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту 15447,10 грн; - Суми прострочених платежів по процентах 36175,23 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією 467,80 грн 2. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, Місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. І. Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №493644-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 04.04.2024 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №493644-КС-001 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, наддав відповідачу грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач не виконала свої зобов`язання в повному обсязі, сплатила в рахунок погашення боргу 10301,71 грн, у зв`язку з чим станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 493644-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 52090,13 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту 15447,10 грн; - Суми прострочених платежів по процентах 36175,23 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією 467,80 грн Позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі (а.с. 1-10). Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував в судові засідання 17.11.2025, 15.12.2025 не з`явився (а.с. 9). Відповідач [PERSON] в судові засідання 17.11.2025, 15.12.2025 не з`явилась. 14.11.2025 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона жодних кредитів не брала та договорів з фінансовими установами не укладала. В матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази отримання [PERSON] грошових коштів, зокрема відсутні оригінали меморіальних ордерів, квитанцій тощо. Докази, що додано позивачем до позову, на думку відповідача, немістять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували передачу (перерахування на рахунки) грошових коштів обумовлених договором на користь відповідача та третіх осіб, за дорученням позичальника, позивачем не надано доказів руху грошових коштів, що підтверджували б розмір отриманих відповідачем грошових коштів та об`єм його зобов`язання. Відповідач зауважує, що розрахунок заборгованості, що наданий позивачем до матеріалів справи на підтвердження обставин наведених у позові не є доказом на підтвердження факту передачі грошових коштів обумовлених договором. На підтвердження факту виконання зобов`язання за кредитним договором в частині надання позичальнику кредитних коштів, позивач надав лист ТОВ "ПРОФІТГІД" від 04.04.2024 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта на суму 16000,00 грн. З наданого документа слідує, що грошові кошти були перераховані через невстановленого посередника - ТОВ "ПРОФІТГІД". При цьому, у наданому позивачем кредитному договорі відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Тобто, на думку відповідача, є не зрозумілим, яке відношення ТОВ "ПРОФІТГІД" має до даного кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА». Відтак Відповідач вважає, що вказане у сукупності унеможливлює встановлення факту перерахування коштів на рахунок кредитодавця на підставі відповідного договору. Окрім того з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язань за кредитним договором у боржника станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за договором № 493644-КС-001 про надання кредиту у розмірі 52090,13 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 15447,10 грн, суми прострочених платежів по процентах 36175,23 грн, суми заборгованості по штрафам 0,00 грн, та суми прострочених платежів за комісією 467,80 грн. Але відповідно до п. 2.3 договору строк на який надається кредит 24 тижні, п. 2.4 договору стандартна процентна ставка за кредитним договором 2,0000000, фіксована, знижена процентна ставка 1,15184513 фіксована. Фіксована процентна ставка не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку; п. 2.5 комісія за надання кредиту 2400,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту. Розмір комісії залишається незмінним та не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку. Зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору; п. 2.6 загальний розмір наданого кредиту 16000,00 грн. Строк дії договору до 19.09.2024.; п. 2.8 Орієнтовна загальна вартість кредиту 41640,00 грн. Отже з настанням строку виконання зобов`язаня за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику в повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» розмір максимальної денної ставки не може перевищувати 1%. Відповідач, з огляду на вищевикладене, просить відмовити ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім цього Відповідач просить відмовити в задоволені позову в частині комісії, оскільки, на думку Відповідача, вона передбачена за послуг, які за законом повинні надаватись безкоштовно (а.с. 26-36). 04.11.2025 Позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення по справі. В своїх пояснення представник позивача Басалига Діана Михайлівна зазначає, що у відзиві на позовну заяву сторона Відповідача незаперечувала факт здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором, а обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату назагальну суму 10 301,71 грн. Докази здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором надаються у формі довідок, які були сформовані в платіжній системі «Platon», та які були надані ТОВ «Бізнес Позика» посередником ТОВ «ПрофітГід», який надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 р. Позивач звертає увагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, невідкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами зазвичай здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. ТОВ «Бізнес Позика» зазвичай не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники зазвичай надають ТОВ «БізнесПозика» довідки (довідки з платіжних систем). Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором. До того ж позивач зазначає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Позивач зазначає, що 04.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 493644-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 Законом України «Про електронну комерцію».ТОВ «БІЗПОЗИКА» 04.04.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 493644-КС-001 про надання кредиту. 04.04.2024 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 493644-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовийідентифікатор UA-8998, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 04.04.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 493644-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Тобто, на думку позивача, оспорюваний відповідачем договір про надання фінансового кредиту підписаний нею за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальникугрошовікошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з п. 7.4.7 Кредитного договору, вказаний Позичальником (з метоюотримання Кредиту) поточний (картковий) рахунок, а також інши йпоточний (картковий) рахунок, який у разі потреби може бути надано Позичальником Кредитодавцю, належать сааме Позичальнику і жодні треті особи не мають до нього доступу чи жодних прав щодо нього. Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за Кредитним договором був вказаний Позичальником під час укладення Кредитного договору в йогоо собистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг зінформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки [NUMBER] для перерахування на цю картку кредитних коштів за Кредитним договором. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Позивач не може надати виписку по рахунку Позичальника, оскільки ТОВ «БізнесПозика» не є банківською установою, невідкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами зазвичай здійснюється Посередниками ТОВ «БізнесПозика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «БізнесПозика» у позовній заяві звернулося до суду з Клопотанням про витребування у банку інформації (доказів), які становлять банківську та ємницю, виключно з метою додаткового підтвердження або спростування факту виконання Позивачем свогоо бов`язку за Кредитним договором щодо перерахування за наданими Позичальником під час укладення Кредитного договору реквізитами кредитних коштів у розмірі, який передбачений Кредитним договором. Крім того позивач зазначає, що Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, Стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15184513, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишокзаборгованості по Кредиту, наявноїнапочаток календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору і розраховується в порядку описанному нижче. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору, у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, щ онаведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентноїставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом країни "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягомнаступних 120 днів - 1,5 %». Встановлено, що максимальний розмірденної процентної ставки не можеперевищувати: - протягомперших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно) протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно) - з 21.08.2024 включно та надалі 1%. На думку позивача, сторона Відповідача помилково ототожнює поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день, яка встановлена в Кредитному договорі в укладеному Відповідачем з ТОВ «БізнесПозика», а також зовсім не розуміє як розраховується денна процента ставка за формулою, яка встановлена в ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 25640,00 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 16 000,00 грн. Строк кредитування (t) становить 169 днів. Відповідно до вищевикладеного, денна процентна ставка за Кредитним договором становить 0,95 процентів, що випливає з наступного розрахунку: (25 640,00/16 000,00)/169 днів * 100%. Протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно);- з 21.08.2024 включно та надалі 1%. Позивач звертає увагу суду на те, що сторона Відповідача не надала суду свого розрахунку денної процентної ставки за Кредитним договором із застосуванням формули, яка встановлена у ч. 4 ст. 8 Закону України «Проспоживче кредитування», а лише помилково назвала встановлену у Кредитному договорі процентну ставку (-ви) денною процентною ставкою, що не узгоджується із Законом України «Про споживче кредитування», прощобуло детально зазначеновище. У п. 3.2.3. Кредитного договору був встановлений орієнтовний графік платежів, відповідно до якого Позичальник повинен був здійснювати платежі у відповідному розмірі та у відповідні дати. Якби Позичальник здійснював платежі у відповідності до встановленого графіку платежів, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. Однак порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Якщо позичальник не здійсни вплатіж (платежі) за графіком або здійснив його (їх) у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі, тому що як вже було зазначено вище, проценти нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не заявляло до стягнення у позовних вимогах жодну неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафів) чи жодну форму відповідальності (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми), тому вищезазначені норми ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» та правові висновки Конституційного СудуУкраїни, а також будь-які інші подібні за змістом правові висновки Конституційного Суду України чи Верховного суду України, не підлягають застосуванню у даній справі. Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 19.09.2024 р. Припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 19.09.2024 р.) до дати створення цього розрахунку заборгованості. Як вбачається з останньої горизонтальної таблиці розрахунку заборгованості, останньою датою у розрахунку є 17.10.2025 р., тобто дата, на яку розрахунок заборгованості був виконаний (створений). Відповідно до вищевикладеного, ТОВ «БізнесПозика» не продовжувало строк дії Кредитного договору в односторонньому порядку, не нараховувало проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просило суд стягнути з Відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначенихцим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ ЗОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА».Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору, комісія за надання кредиту становить 2400,00 грн. Встановлений вищезазначеним пунктом Кредитного договору графік платежів чітко передбачає обов`язок Відповідача щодо сплати зокрема комісії за надання кредиту передбачений у Паспорті споживчого кредиту до Кредитного договору, де також викладений графікплатежів за Кредитним договором, який чітко передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Враховуючи вищевикладене позивач вважає доводи відповідача необгрунтованими та просить позов задовольнити (підсистема «Електронний суд»). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 14). Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано докази від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с. 19-20). 14.11.2025 від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 26-36). 24.11.2025 від представника Позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 39-92). 25.11.2025 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли, витребувані судом докази по справі (а.с. 94-101). Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 04 квітня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №493644-КС-001 про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач наддав позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Тип кредиту: кредит, строк на який надається кредит: 24 тижні до 19.09.2024, стандартна процентна ставка є фіксованою та становить 2,00000000, знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15184513, фіксована. Комісія за надання кредиту 2400,00 грн. Згідно п. 2.8. орієнтована загальна вартість кредиту: 41640,00грн. Загальні витрати за кредитом 25640,00 грн. Відповідно до п. 2.11. Денна процентна ставка: 0,95 процентів. Знижена процентна ставка, та інші платежі за послуги Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС: 0,95 процентів = (ЗВСК:25640,00 грн./ЗРК:16000,00 грн.)/t:169 днів ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Застереження: наведені обчислення загальних витрат за Кредитом, денної процентної ставки, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого Кредиту є репрезентативними та базуються на обраних Позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8998 (підсистема «Електронний суд»). До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) №493644-КС-001 про надання кредиту від 04.04.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №493644-КС-001 про надання кредиту від 04.04.2024, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (підсистема «Електронний суд»). До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №493644-КС-001 про надання кредиту від 04.04.2010 року, в якій відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС та анкета клієнта (підсистема «Електронний суд»). Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофіГід» провів успішну транзакцію: перерах. Коштів [PERSON] відповіднодо кредитного договору №493644-КС-001від 04.04.2024 року в сумі 16000,00 грн. на номер платіжної картки отримувача [NUMBER] . Факт зарахування коштів також підтверджується відповіддю, що надійшла з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», який повідомив, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку [NUMBER] , на яку 04.04.2024 було зараховано 16000,00 грн, деталі операції payway1*tr4av. З наданого «Руху коштівпо картції» з 04.04.2024 до 01.09.2024 вбачається, що [PERSON] користуавлася коштами, отриманими у кредит на власний розсуд: розраховувалася у магазинах, автозаправних станціях, здійснювала перекази на інші карти і т.ін. (а.с. 94-101). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] та довідки про стан заборгованості, станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за договором №493644-КС-001 про надання кредиту від 04.04.2024 року в розмірі 52090,13 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь і яка складається з: - 15 447,10 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 36175,23 грн сума простроченихплатежівпо процентах; - 0,00 грн. сума заборгованості по штрафам; - 467,80 грн.сума прострочених платежів за комісією. Нарахування відсотків здійснювалось позивачем в межах строку визначеного кредитним договором. IV. Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування. Правовий аналіз суду Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.526,527, 530 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд критично ставиться до тверджень Відповідача про те, що жодних кредитів вона не брала та до фінансових установ не зверталась, оскільки кредитний договір містить відомості про відповідача, включаючи її номер телефону, які тільки вона сама могла надати позивачу, до того ж кредитний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-8998, що надісланий на вказаний нею номер телефону, як це передбачено законом. Окрім того з «Руху коштів по справі», що наданий на ухвалу суду АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вбачається, що 04.04.2024 року на емітовану банком карту [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] було зараховано 16000,00 грн, якими відповідач користувалась на власний розсуд. Окрім того, як вбачається з наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунку заборгованості відповідач сплатила позивачу 10301,71 грн в рахунок погашення кредиту, тобто вчинила дії, які свідчать про те, що договір нею визнано. Суд приймає до уваги твердження відповідача щодо неправомірно нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та зазначає наступне: Позивач нараховує Відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 04.04.2024 до19.09.2024 з наступного розрахунку до 06.06.2024 включно 1,15184513 % та з 07.07.2024 по 19.09.2024 з розрахунку 2%, що не відповідає вимогам законодавства. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: 2,5% за період з 24.12.2023 по 22.04.2024; 1,5% за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 та 1% за період з 21.08.2024 по 05.11.2024. Таким чином; з 04.04.2024 по 06.06.2024 слід нараховувати проценти у сумі 11552,89 грн (26 днів*1,15184513%*16000,00 грн= 4791,68 та 38 днів*1,15184513*15447,10 грн=6761,21); з 07.06.2024 по 20.08.2024 17377,99 грн (75 днів*1,5%*15447,10); з 21.08.2024 по 19.09.2024 4634,13 грн (30 днів *1%*15447,10). Всього за період з 04.04.2024 по 19.09.2024 (169 днів) 33565,01 грн. Розглядаючи доводи Відповідача про незаконність нарахування комісії, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосуванняст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 2400,00 гривень (п.2.5), а також подальше витребування нарахованої комісії Позивачем з Відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, а тому доводи Відповідача з цього питання є необґрунтованими та таким, що не заслуговують на увагу. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі 49479,91 грн, яка складається з 15447,10 грн тіло кредиту, 33565,01 грн проценти за користування кредитом та 467,80 грн прострочені платежі по комісії за видачу кредиту. Також, згідно вимогст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки позов задоволено на 95% сума судового збору складатиме 2301,28 грн.

Outcome: partial