Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, в якій заявник просить суд визнати визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , паспорт у вигляді ID-картки № [NUMBER] виданий 08.12.2023 р., орган що видав 3247, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Встановити опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , паспорт у вигляді ID-картки № [NUMBER] , виданий 08.12.2023 р., орган, що видав 3247, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Призначити опікуном, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , паспорт у вигляді ID-картки № [NUMBER] , виданий 08.12.2023 р., орган що видав 3247, заявника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , уродженця м.Києва, який мешкає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити, вказав, що знятий з військового обліку з 2014 р. за станом здоров`я. Представники особи, щодо якої вирішується питання щодо опіки, не заперечили щодо задоволення заяви. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Глевахівської селищної ради в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1 ст. 293 ЦПК України). Главою 2 Розділу IV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON] , є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26 квітня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2436 від 23.09.2005 р. (оригінал зазначеного документу знаходиться у заявника). Донька проживає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Донька є інвалідом з дитинства першої групи підгрупи А з 08.09.2023 р. (з дитинства), що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серія12 ААВ №771627, виданою 21 вересня 2023 р. «Спеціальною психіатричною МСЕК №1 (оригінал зазначеного документу знаходиться у заявника). Причиною її інвалідності є тяжка розумова відсталість (розумова відсталість ступеня різко вираженої імбецильності), обтяжена наслідками органічного ураження головного мозку у формі психоорганічного синдрому, дитячим аутизмом, системним недорозвиненням мовлення 1-2 ст., що призводять до стійкої соціальної дезадаптації, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги реабілітаційного центру. Загальна тривалість перебування на інвалідності з 08.09.2023 р., що підтверджується копією Форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається МСЕК за №968 від 21 вересня 2023 р., виданою Спеціальна психіатрична МСЕК №1 (оригінал зазначеного документу знаходиться у заявника). Донька не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю і в зв`язку з цим, вона перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП "Київської міської психоневрологічної лікарні №2" виконавчого органу Київської міської ради (02192, місто Київ, вулиця Миропільська, будинок 8). Весь цей час за донькою наглядає заявник, в той час як дружина заявника [PERSON] , мати доньки, працює на посаді менеджера ТОВ «РУВІ ТЕРМ» код ЄДРПОУ 40312384. У заявника добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Весь цей час, заявник постійно доглядав за своєю донькою, а тому заявник має можливість і бажання продовжити доглядати за своєю донькою [PERSON] і бути її опікуном. Даний факт підтверджується доказами, які додаются до заяви. В той же час, посвідчення серії [NUMBER] , яке додається до заяви, не містить даних про законного представника, оскільки відповідно до статті 242 ЦКУ «Представництво за законом» на дату видачі вказаного посвідчення, батьки є законними представниками своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . У зв`язку з тим, що донька [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Враховуючи, що поведінка доньки [PERSON] іноді буває агресивною, оскільки її ментальний стан трьохрічної дитини, в той час як вона фізично развинута для свого віку, подружжя вирішило, що заявник, на відміну від дружини [PERSON] , зможе запобігти негативних наслідків, застосовуючи фізичні зусилля, що фізично не зможе зробити [PERSON] , а тому він постійно знаходиться поряд з донькою. Крім того, дружина [PERSON] працює в ТОВ «РУВІ ТЕРМ» (код ЄДРПОУ 40384123) на посаді менеджера та за сумісництвом на посаді комірника на вказаному підприємстві. Дохід її значно перевищує доходи заявника і є єдиний джерелом фінансування сім`ї, що виключає можливості здійснення нею догляду за дитиною (копії наказів та довідки про доходів подружжя-додаються). Разом з подружжям [PERSON] , проживає лише єдиний інший член родини - мати заявника, [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та страждає на хворобу серця, що унеможливлює нею здійснювати догляд за онучкою [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку № 297-ц від 03.07.2024 р. судово-психіатричного експерта, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад важку розумову відсталість, F 72.0 за МКХ 10. [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За результатами розгляду поданої [PERSON] заяви надано висновок опікунської ради про рекомендацію призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням Глевахівської селищної ради Київської області №513-29 від 30.10.2025 р. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Стаття 63 ч. 4 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити [PERSON] , [INFO] , її опікуном. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно ч.ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008). Відповідні положення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Outcome: approved