Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У квітні 2025 року позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування електроенергією згідно договору про постачання електричної енергії. У позові посилався на те, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. 17.11.2020 [PERSON] є власником будинку номер [ADDRESS] . З 17.11.2020 відповідач приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) №1310273361 шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресо. [ADDRESS] , ЕІС код точки постачання 62Z1310273361. З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.08.2020 по 01.04.2025 відповідач споживала електричну енергію, а оплату за неї здійснювала не в повному обсязі, чим порушила свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 12436,28 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1310273361. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 12436,28 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. У відзиві відповідач [PERSON] вказувала про необхідність призупинення провадження у зв`язку з наявністю невідповідностей щодо роз`яснення останній конституційних прав, порушення контролерами правил зняття та контролю показників, незаконними проникненнями на територію домоволодіння та нероз`ясненням їй прав та обов`язків, а також незабезпечення її переліком адвокатів, які здійснюють свою діяльність в межах Полтавської області з усіма їхніми особистими даними. Представник позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» в судове засідання не з`явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву , в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку. Про причини неявки суду не повідомила та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1ч.3 ст.223 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] була діючим споживачем електричної енергії та отримувала послуги з постачання електричної енергії від АТ «Полтаваобленерго» за адресою [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири, що знаходиться [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за ІЕС-кодами, зазначеними у заяві-приєднання, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та обраної комерційної пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] \~виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «Полтаваенергозбут» продає електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі. Однак, договір відповідачем не виконано, борг у повному обсязі не погашено. Згідно з розрахунку заборгованості, наданою позивачем, за період з 01.08.2020 по 01.04.2025 відповідачем спожито електричну енергію, а оплату за неї здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед TOB «Полтаваенергозбут» внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 12436,28 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом\~України та іншими нормативними актами. Нормами ст. ст.\~67,\~68\~ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем заборгованість за спожиту електричну енергію сплачена не в повному обсязі. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач набула права власності на нерухоме майно, за адресою якого надавалися послуги позивачем із 17.11.2020, проте відповідачу нарахована заборгованість із 01.08.2020. Так, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном, здійснює свою владу щодо управління ним і вправі вчиняти будь-які дії, що не суперечать закону. Правомочності по користуванню, володінню і розпорядженню виникають у власника одночасно з виникненням права власності. Зазначені правомочності можуть належати лише власнику і нікому більше. Правомочності власника щодо належного йому майна здійснюється ним незалежно від волі і бажання інших осіб і обмежується лише законом. Проте й власник не може здійснювати своє суб?єктивне право на шкоду іншим особам. Таким чином, відповідно до вищенаведеної статті, тягар утримання майна покладається на власника цього майна. Заперечення відповідача не впливають на висновки суду щодо обов`язку власника майна утримувати своє майно та сплачувати відповідну плату за послуги, які такий власник споживає. Також, не було судом надано будь-яких доказів на підтвердження факту порушення працівниками позивача правил щодо зняття та нарахування останніми заборгованості за надані послуги. Відповідач, будучи належним сином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, особисто пояснення та свої заперечення суду не надала, своїми процесуальними правами, у т.ч. на звернення за правовою допомогою, не скористалася. Відтак, слід дійти висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію за період з грудня 2020 року по березень 2025 включно у розмірі 12055, 04 грн (12436,28 грн 381,24). \~ \~ \~ \~Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі пропорційно до задоволених позовних вимог - 2935,04 грн.

Outcome: approved