Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, у якій просив визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] , право власності на спадкове майно яке складається з: -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, що розташована в с.Лисівці Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0287, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, яка відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6301316642025 від 08.07.2025 року належала [PERSON] ; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, що розташована в с.Лисівці Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0289, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, яка відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0700691652025 від 08.07.2025 року належала [PERSON] ; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,06 га, що розташована в с.Лисівці Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0291, нормативною грошовою оцінкою 1189,51 гривня, яка відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-4601581312025 від 17.07.2025 року належала [PERSON] ; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,11 га, що розташована в с.Лисівці Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0290, нормативною грошовою оцінкою 2180,76 гривні, яка відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0500962352025 від 08.07.2025 року належала [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була власницею вказаних вище земельних ділянок. [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , з нею на день її смерті постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] сестра; [PERSON] племінник; [PERSON] невістка; [PERSON] племінниця; [PERSON] племінниця. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . 19.09.2012 року [PERSON] звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] і їй 09.04.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай члена КСП Галичина. [INFO] [PERSON] померла. За життя 24.07.2012 року [PERSON] склала на користь сина позивача по справі [PERSON] заповіт. [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] , з нею постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] син; [PERSON] невістка. А тому, враховуючи що [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, на яке мала право остання. Позивач, будучи сином [PERSON] та також спадкоємцем за заповітом після її смерті, прийняв її, постійно проживаючи з матір`ю на час її смерті, що узгоджується з приписами ч.3 ст.1268 ЦК України. 03.03.2017 року [PERSON] звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . 25.01.2025 року в.о. державного нотаріуса Заліщицької ДНК Інна Дідик відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на нерухоме майно, яке остання прийняла після смерті сестри [PERSON] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я спадкодавиці та рекомендувала вирішення питання належності спадкодавиці правовстановлюючих документів на нерухоме майно та наступної належності позивачу, як спадкоємцю за заповітом, вирішувати в судовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечують. Представник відповідача Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 23.09.2025 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали\~цивільної справи, суд вважає,\~що позовна заява адвоката Кульгавець Сергія Михайловича, який діє в інтересах [PERSON] , до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської облатсі про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2011 року. Судом встановлено, що за життя покійна [PERSON] була власницею: -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0287, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, що підтверджується рішенням другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6301316642025 від 08.07.2025 року; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0289, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, що підтверджується рішенням другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0700691652025 від 08.07.2025 року; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,06 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0291, нормативною грошовою оцінкою 1189,51 гривня, що підтверджується рішенням другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-4601581312025 від 17.07.2025 року; -земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,11 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0290, нормативною грошовою оцінкою 2180,76 гривні, що підтверджується рішенням другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0500962352025 від 08.07.2025 року. Відповідно до довідки №28, виданої 10.02.2025 року Лисівським старостинським округом Товстенської селищної ради, [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Судом встановлено, що з нею на день її смерті постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] сестра; [PERSON] племінник; [PERSON] невістка; [PERSON] племінниця; [PERSON] племінниця. Той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , підтверджується рішенням №1905/1415/2012 Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21.12.2012 року, що набрало законної сили 03.01.2013 року. Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 19.09.2012 року [PERSON] звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою, зареєстрованою за №468 у спадковій справі №240/2012, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] . 09.04.2013 року [PERSON] Заліщицькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом №114 у спадковій справі №240/2012 до майна померлої [INFO] сестри [PERSON] право власності на майновий пай члена КСП Галичина. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2017 року [PERSON] померла [INFO] . За життя 24.07.2012 року [PERSON] склала на користь сина [PERSON] заповіт, посвідчений Лисівською сільською радою та зареєстрований в реєстрі за №153, яким заповіла сину все належне їй на день смерті майно. Відповідно до довідки №29, виданої 10.02.2025 року Лисівським старостинським округом Товстенської селищної ради, [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Судом встановлено, що з нею постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] син; [PERSON] невістка. Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , підтверджується повторним свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 09.03.2017 року. Враховуючи, що [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] , що стверджується вищевказаними належними та допустимими доказами, після її смерті відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно: -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0287, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6301316642025 від 08.07.2025 року; -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,10 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0289, нормативною грошовою оцінкою 2734,50 гривні, відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0700691652025 від 08.07.2025 року; -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,06 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0291, нормативною грошовою оцінкою 1189,51 гривня, відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-4601581312025 від 17.07.2025 року; -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,11 га, яка розташована в с.Лисівці, Чортківського району, Тернопільської області, кадастровий номер 6122085800:02:004:0290, нормативною грошовою оцінкою 2180,76 гривні, відповідно до рішення другої сесії двадцять третього скликання Лисівської сільської ради №19 від 16.06.1998 року та витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-0500962352025 від 08.07.2025 року. Позивач, будучи сином [PERSON] та спадкоємцем за заповітом після її смерті, прийняв її, постійно проживаючи з матір`ю на час її смерті, що узгоджується з приписами ч.3 ст.1268 ЦК України. 03.03.2017 року [PERSON] звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою, зареєстрованою за №71 у спадковій справі №29/2017, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . 25.01.2025 року [PERSON] через свого представника вдруге звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкового майна після смерті матері [PERSON] . 25.01.2025 року в.о. державного нотаріуса Заліщицької ДНК Інна Дідик за вих.№30/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на нерухоме майно, яке остання прийняла після смерті сестри [PERSON] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я спадкодавиці та рекомендувала вирішення питання належності спадкодавиці правовстановлюючих документів на нерухоме майно та наступної належності позивачу, як спадкоємцю за заповітом, вирішувати в судовому порядку. Тому іншого способу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , окрім звернення до суду, у позивача немає. V. Оцінка суду Згідно зі\~ст.10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.\~\~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.2\~ст.1236 ЦК України\~заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно зі\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі\~ст.1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1275 ЦК України\~якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.\~\~Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено пра вових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування\~п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При цьому, у своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~ст.392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем Тевстенською селищною радою Чортківського району Тернопільської області суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні його спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] , відтак [PERSON] має право на спадкування її майна. VI. Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі наведеного,

Outcome: approved