Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .\~Син,\~проживає з\~позивачем і\~перебуває на\~її утриманні.\~Зазначає,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти на\~утримання спільної\~дитини,\~стверджує,\~що самостійно\~задовольнити потреби\~сина позивачка\~не в\~змозі,\~а тому\~просить суд\~стягнути із\~відповідача аліменти\~на утримання\~дитини у\~розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15.10.2025\~ року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.12.2025, є дата складення повного судового рішення 16.12.2025. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 25.06.2025. Батько [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до\~витягу з\~реєстру територіальної\~громади [PERSON] проживає\~з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. \~ \~ \~ \~Так, згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Як вбачається, відповідач є працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися, отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та враховує положення ст.183 СК України, відповідно до яких, на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті, на двох дітей однієї третини,на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, достатніх та допустимих доказів на підтвердження можливості сплати відповідачем аліментів у більшому розмірі, про що просить позивачка, нею не надано. \~ \~ \~ \~З урахуванням\~того,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини,\~обов`язку\~обох батьків\~по утриманню\~дитини,\~суд вважає\~необхідним задовольнити\~позовні вимоги\~про стягнення\~аліментів,\~стягнувши з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~неповнолітню дитину\~- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 07.10.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи приписи ст.141-142 ЦПК України, а також визнання відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved