Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) просить суд позбавити\~ [PERSON] (далі - відповідач) батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі до 11.03.2016, за час шлюбу в них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . В 2018 році відповідачка народила доньку [PERSON] від іншого чоловіка [PERSON] , із яким не перебувала в шлюбі. Після розірвання шлюбу позивач активно спілкувався із дітьми та в 2019 році він із відповідачкою стали проживати разом в житловому будинку по [ADDRESS] , який належить бабусі відповідачки, позивач доньку відповідачки [PERSON] сприйняв як власну. Із 2020 року позивач із родиною орендували житло в [ADDRESS] , оскільки умови проживання за попередньою адресою стали нестерпними через зловживання матір`ю відповідачки алкогольними напоями. Навесні 2022 року відповідачка разом із найменшою донькою [PERSON] поїхала на роботу до м. Львова, через півроку повернулась та привезла [PERSON] , яку залишила на позивача та старшу доньку [PERSON] , а сама знову поїхала на заробітки, упродовж 2023 року відповідачка кілька раз приїжджала до дітей, в подальшому такі візити припинились. Неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишились із позивачем на його повному утриманні, малолітньою [PERSON] опікувався позивач та донька [PERSON] , яка водила меншу сестричку до садочка та гляділа. Станом на тепер [PERSON] живе із рідним батьком [PERSON] . Відповідачка [PERSON] та [PERSON] не опікується, не приймає участі у житті дітей, не спілкується з дітьми, не утримує дітей матеріально, натомість вона має іншу родину і діти їй не потрібні. З урахуванням наведених обставин позивач і звернувся до суду із цією позовною заявою. 20.08.2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. 05.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач навів додаткові аргументи в обґрунтування позовних вимог, та до якої долучив нові докази. Протокольною ухвалою від 05.11.2025 суд відклав підготовче засідання для надання можливості відповідачці ознайомитись із заявою про уточнення позовних вимог та новими доказами. Зазначена заява із додатками позивачем надіслана відповідачці через оператора поштового зв`язку «Нова пошта» та нею отримана. 20.11.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник адвокат Білик А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач суду пояснив, що відповідачка в 2022 році залишила його із трьома дітьми, найменша [PERSON] донька відповідачки від іншого чоловіка, він із дітьми жили на орендованій квартирі, ніякої допомоги відповідачка не надавала, старша донька [PERSON] гляділа меншу [PERSON] коли він був на роботі, через це пропускала школу, він просив відповідачку забрати до себе хоча б [PERSON] , однак вона відмовилась, старша донька постійно просила відповідачку приїхати до дому, через це відповідачка заблокувала [PERSON] номер телефону та із дітьми не спілкується, він намагався поговорити із відповідачкою про дітей, однак вона повідомила, що діти його і в неї інша сім`я. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про час і місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, в тому числі і за номером телефону вказаним у позовній заяві. Від третьої особи служби у справах дітей надійшла заява про розгляд справи без її участі урахуванням наданого висновку. Із пояснень малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вони останні роки живуть із татом, мама їх кинула та поїхала на заробітки, з 2023 року мама із ними не спілкується, із днями народження не вітає, подарунки не дарує, номер [PERSON] мама заблокувала щоб та не просила забрати [PERSON] , їм допомагає прабабуся. Як зазначила [PERSON] , мама веде активне життя в соціальних мережах, а саме виставляє свої фото та відео. Дітям вона повідомила, що не приїде. Допитана свідок [PERSON] показала, що відповідачка її онука, в 2022 році вона кинула трьох дітей на позивача та поїхала, за її словами, на заробітки з того часу свідок відповідачку не бачила та з нею не спілкувалась. В той же час свідок намагалась допомогти позивачу із дітьми, ходила в соціальні служби щоб вони повернули відповідачку у сім`ю, однак це не допомогло. Вона вже стара і не може оформити опіку над дітьми, а онуці діти не потрібні, вона хоче влаштувати своє життя без дітей. Заслухавши пояснення позивача, його представника адвоката Білика А.М., пояснення дітей та показання свідка і дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 14). Із акту обстеження умов проживання позивача від 09.05.2025 вбачається, що позивач із дітьми [PERSON] та [PERSON] живуть в [ADDRESS] , батьком самостійно виховує дітей та створив їм належні умови проживання (а.с.21). Відповідно до листа КНП ЦПМСД Жашківської міської ради від 08.10.2025 [PERSON] та [PERSON] до медичного закладу звертаються завжди в супроводі батька, який слідкує за здоров`ям дітей (а.с. 49). Із характеристик на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] вбачається, що діти є учнями Жашківського опорного ліцею № 2, живуть із батьком, мама шкільним життям дітей не цікавиться, на батьківські збори не приходить, не телефонує (а.с. 50, 51). Відповідно до\~листа Управління\~«Служба у\~справах дітей»\~Львівської міської\~ради від\~12.06.2025\~встановлено,\~що \~від обстеження\~умов проживання\~ [PERSON] \~відмовилась,\~ вказала,\~що не\~займається вихованням\~дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 52). Із заяви [PERSON] від 10.06.2025 вбачається, що вона вихованням та розвитком дітей не займається, живе в орендованому житлі, її діти перебувають на повному утриманні колишнього чоловіка (а.с. 53). Відповідно до листа Служби у справах дітей Жашківської міської ради від 30.10.2025 встановлено, що в 2024 році до Служби зверталась малолітня [PERSON] , яка повідомила, що мата не займається їхнім із братом вихованням, не телефонує, не допомагає, залишила проживати із ними малолітню [PERSON] (6 років), яка потребує постійної уваги та часто хворіє, батько [PERSON] , працює і не може часто залишатись із [PERSON] , хоча він їй ніхто, тому [PERSON] доводиться пропускати навчання в школі щоб доглядати молодшу сестру. Оксана просила про допомогу, оскільки мама її блокує в телефоні. Службою після спілкування із [PERSON] не досягнуто жодних результатів щодо зміни поведінки матері у відношенні до дітей. Також в 2022 році до Служби зверталась [PERSON] , яка приходила із своїми правнуками [PERSON] та [PERSON] , просила допомогти у налагодженні стосунків між [PERSON] , яка кинула дітей на чоловіка, та дітьми, вказувала, що вона в силу свого віку не може піклуватись про дітей (а.с. 74-75). Із листуванням між позивачем та відповідачкою встановлено, що відповідачка знає про розгляд судом цієї цивільної справи, вказує «В мене своє життя з іншим чоловіком. Я написала відмову бо так захотіла. … і мені нема часу на дітей. Але ти батько от забезпечуй дітей до мене які питання. У мене зараз хватає про що думати а ти хотів дітей то думай і відстань від мене» (а.с. 76-79). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жашківської міської ради від 23.06.2025 відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19-20). З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідачки, тобто факт свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається. Разом з тим, суд констатує факт, що відповідачка не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про небажання виправити свою поведінку щодо виховання дітей. Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір`ю обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, які регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 152 СК України\~встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не право згідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. В цій цивільній справі судом встановлено, що відповідачка свідомо із 2022 року не займається вихованням власних дітей, не надає їм допомоги, незважаючи на звернення доньки [PERSON] до Служби у справах дітей про допомогу в налагодженні стосунків із мамою, мама не змінила своє ставлення до дітей. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що мама не спілкується із ними навіть по телефону, не вітає їх з днем народження. Позивач суду вказав, що відповідачка має іншого чоловіка і діти їй не потрібні, що власне і підтвердила відповідачка у листуванні із позивачем. Тобто судом встановлено, що заходи впливу, застосовані до відповідачки з боку Служби у справах дітей, виявились безрезультатними, вона свідомо та умисно не виконує свої батьківські обов`язки. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного ст.\~150,\~152,\~155,\~164,\~165 СК України\~та

Outcome: approved