Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом згідно із яким просило стягнути із [PERSON] регламентну виплату за шкоду пов`язану із пошкодженням майна в сумі 7\~522,87 грн. У обґрунтування заявленого позивач повідомив, що у грудні 2024 року відповідач, керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , в селі Новосілки Черняхівського району Житомирської області не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, у результаті чого здійснив зіткнення з електроопорою. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди електроопора отримала механічні пошкодження. Водночас у зв`язку із тим, що станом на день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» володілець вищевказаної електроопори звернувся із відповідною заявою до позивача на підставі чого отримав страхову виплату в загальній сумі 7\~522,87 грн, яку позивач бажає стягнути із відповідача в порядку регресу. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 21 січня 2025 року постановою Черняхівського районного суду Житомирської області по справі № 293/1707/24 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Так, із зазначеної постанови убачається, що 08 грудня 2024 року об 15 годині 10 хвилин в с. Новосілки Житомирського району транспортний засіб Volkswagen Jetta н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] здійснив порушення п.12.1 ПДР (наїзд на перешкоду) в результаті чого вище вказаний т/з отримав механічні пошкодження. На час вчинення ДТП водій автомобіля Volkswagen Jetta н/з [NUMBER] [PERSON] пройшов огляд на стан сп`яніння результат якого становить 2,34% проміле (а.с. 5 зворот 8). Станом на день вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] не була зареєстрована (а.с. 12). 25 квітня 2025 року начальник Черняхівського РЕМ Акціонерного товариства «Житомиробленерго» звернувся до МТСБУ із заявою в якій просив здійснити регламенту виплату через ушкодження [PERSON] електроопори на загальну суму 9\~027,44 грн (а.с. 13-14). 13 травня 2025 року МТСБУ видав наказ відповідно до якого вирішено відшкодувати Акціонерному товариству «Житомиробленерго» заподіяну шкоду в сумі 7\~522,87 грн (а.с. 20). 14 травня 2025 року на підставі вищезагаданого наказу на рахунок Акціонерному товариству «Житомиробленерго» перераховано 7\~522,87 грн (а.с. 21). IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Згідно із п.п. 27.1. та 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Окрім цього, п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Проаналізувавши матеріали справи та вимоги законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Внаслідок компенсації МТСБУ шкоди володільцю ушкодженого внаслідок ДТП майна, позивач набув право вимоги у порядку регресу до відповідача, як особи винної у виникненні пригоди та який не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності. Так само, судом встановлено, що заявлена позивачем ціна позову є обґрунтованою, оскільки складається із фактично понесених позивачем витрат пов`язаних із відшкодуванням збитків спричинених відповідачем. Окрім цього, відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомленим про існування даного судового спору, не повідомив свого ставлення до заявлених до нього вимоги та не надав докази, які б спростовували позицію позивача, що позбавляє суд можливості дійти іншого висновку. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ У порядку ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд цієї справи, що складаються із витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved