Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

14.11.2023 року [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що він та члени його родини 16.05.2022 року отримали право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру №014271 від 16.05.2022 року виданого на підставі розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.05.2022 року №111. 24.02.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, постійними обстрілами міста Харкова ним було надано згоду [PERSON] на її тимчасове проживання та реєстрацію тимчасового проживання за його адресою: [ADDRESS] з метою оформлення довідки внутрішньо-переміщеної особи. 02 серпня 2022 року засобами телефонного зв`язку [PERSON] повідомила його, що вона виїхала на постійне місце проживання до свого попереднього місця проживання. Факт постійної відсутності [PERSON] у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] підтверджують мешканці будинку: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Посилаючись на те, що [PERSON] втратила інтерес до житлового приміщення, а факт її місця реєстрації перешкоджає його праву на приватизацію житлового приміщення, котре перебуває у користуванні членів його родини., просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Провадження у справі відкрито 17 листопада 2023 року суддею Голосіївського районного суду міста Києва Колдіною О.О., з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі повторного автоматизованого розподілу справ у Голосіївському районному суді міста Києва, 12.12.2023 року справу передано до провадження судді Плахотнюк К.Г. 01.01.2024 року справу прийнято до провадження головуючим суддею з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Повідомив суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення судового рішення у порядку заочного провадження. Відповідачка про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку - адресат відсутній. Третя особа, будучи належним чином повідомленою, до суду з будь-якими клопотаннями не зверталася. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, що мають значення для вирішення заявленого спору, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений [PERSON] позов до [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правилами статтей 12, 13 ЦПК України встановлено, що: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS] , яка була надана у користування [PERSON] на сім`ю з семи чоловік: [PERSON] , дружини [PERSON] , сина [PERSON] , дочки [PERSON] , дочки [PERSON] , сина [PERSON] , сина [PERSON] , що підтверджено копією ордеру на житлове приміщення № 014271 серії Б виданого Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією 16 травня 2022 року на підставі розпорядження №11 від 11 травня 2022 року (а.с12). Як видно зі змісту позовної заяви, квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, матеріали справи не містять даних, що наймачі скористалися правом її приватизації. Відповідно до інформаційної довідки про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 21.07.2022 року по теперішній час (а.с.38). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до правил частин першої, четвертої та п`ятої статті 82 цього Кодексу встановлено, що: обставини, які визнаються учасниками справи , не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників; обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Звертаючись до суду з позовом, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації, позивач послався на те, що відповідачка [PERSON] зареєстрована на житловій площі квартири [ADDRESS] , однак не проживає з серпня 2022 року, її речі в квартирі відсутні, житлово-комунальні послуги не сплачує, відповідно вважає, що остання не потребує житла. Зняти відповідачку з реєстрації за вказаною адресу не може без її згоди, оскільки йому невідомо місце знаходження [PERSON] , між ними відсутнє будь-яке спілкування. Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Правилами ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК України, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо. Зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин з серпня 2022 року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування її невідоме, відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання [PERSON] такою , що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , шляхом зняття її з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved