Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] . [PERSON] звернулася до Рівненського міського Рівненської області із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири. Просить суд:Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 31210,00 (тридцять одна тисяча двісті десять грн. 00 коп.) гривень та моральну шкоду у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.) гривень, судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу. Позов мотивує тим, що [PERSON] , належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] загальною площею 67,2 кв. м., на підставі договору серії та номеру 2-7065 від 04.11.1995 виданий державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Орловою Е.В., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № довідки 63837015 від 19.07.2016 р. 19 квітня 2023 року квартиру позивача, яка знаходиться в [ADDRESS] , була залита водою з квартири [ADDRESS] за тією ж адресою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № довідки 330386295 від 26.04.2023 р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . 19 квітня 2023 року комісією у складі голови правління ОСББ «Ніга» Німкович В.М., власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , члена комісії [PERSON] складено акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального водопостачання, гарячого водопостачання або холодного водопостачання, водовідведення (додаток №3). Згідно з Актом про залиття 19.04.2023 відбулось залиття квартири [ADDRESS] внаслідок виходу з ладу запірної арматури в квартирі [ADDRESS] . Також в момент залиття на місце події викликано екіпаж патрульної поліції та здійснено запис на боді камеру на якій записано, що внаслідок несправності запірної арматури в квартирі [ADDRESS] було затоплено квартиру [ADDRESS] (додаток №4). Відповідно до кошторису на матеріали та будівельні роботи на відновлювальний ремонт квартири [ADDRESS] , який складений в поточних цінах станом на «26» квітня 2023 року становить 31210,00 гривень, з них вартість ремонтних робіт становить 21760,00 гривень та вартість матеріалів 9450,00 грн.(додаток №5). В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодовувати позивачу матеріальні та моральні збитки. На неодноразові усні звернення відповідач говорив: «Звертатися до суду!» Позивач не має можливості захистити своє право інакше, ніж звернутися з даним позовом до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Галінську В.В. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири залишено без руху. Надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків що зазначені в ухвалі. Після усунення представником позивача [PERSON] [PERSON] недоліків ухвалою судді від 06.02.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті на 19 березня 2025 року 09:30 год. з повідомленням (викликом) сторін. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходив. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просила такий задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Допитаний у судовому засіданні свідок: [PERSON] батько дружини [PERSON] , котрий підтвердив факт залиття квартири позивача, стверджував, що стан був жахливий, причиною затоплення було те, що капає вода з крана, затоплена квартира знизу. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В 2023 році відбулось залиття квартири позивача. Актом від 19.04.2023 року головою комісії, голови правління ОСББ Німкович В.М. в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, внаслідок виходу з ладу запірної арматури в квартирі [ADDRESS] , внаслідок даної аварії пошкоджено стіни та стеля в квартирі [ADDRESS] , причина залиття квартири: несправність запірної арматури в квартирі [ADDRESS] . Висновок і рекомендації комісії: провести ремонт та здійснити заміну запірної арматури в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до копії кошторису від 26 квітня 2023 р. ТОВ «ОСББ Сервіс Рівне» заначено вартість матеріалів та робіт в розмір 31210,00 грн. Відповідно до наданих представником позивача [PERSON] [PERSON] фотокарток на 6 (шести) аркушах на яких відображено частково квартиру позивача та відповідача, вбачається залиття квартири позивача відповідачем. У відповідності до кошторису від 26 квітня 2023 розмір матеіальної шкоди завданої в результаті пошкодження приміщень квартири по [ADDRESS] становить 31210, 00 грн. Крім того, внаслідок затоплення позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку останній оцінює в 5 000,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно відшкодування шкоди (матеріальної і моральної), завданої внаслідок залиття квартири позивача. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207 (далі - «Правила»), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачі повинні надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття їх квартири з вини відповідачів, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, підтверджується актом про залиття квартири позивача, якими встановлено, що заподіювачем шкоди виявлено власника квартири по [ADDRESS] , оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок саме з квартири відповідача. Разом з цим вину у завданні шкоди позивачу відповідачами не спростовано. З метою визначення та підтвердження розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, останньою представлено суду копію кошторису від 26 квітня 2023, згідно якого розмір матеріально шкоди завданої в результаті пошкодження приміщень квартири по [ADDRESS] становить 31210,00 грн. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення матеріальні збитки в розмірі 31210,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статі 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Суд вважає розмір моральної шкоди заявленого позивачем є співмірним з нанесеними йому моральними стражданнями та, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1211,20 грн. судового збору. Також, представник позивача в позовній заяві просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Однак, розміру таких не вказує та документів на підтвердження понесення таких не долучив. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved