Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

29.10.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом до концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживача. Позов мотивований тим, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . 13.10.2025 вона звернулась до концерну «Міські теплові мережі» із запитом про надання інформації, необхідної для реалізації її прав як споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, просила повідомити: хто є власником або балансоутримувачем теплових мереж, якими здійснюється постачання теплової енергії до будинку за вказаною адресою, на якій правовій підставі концерн «Міські теплові мережі» здійснює постачання теплової енергії та гарячої води; надати копії правовстановлюючих документів, що підтверджують законність діяльності підприємства як виконавця комунальних послуг. Однак відповіді на запит отримано не було. Вважає, бездіяльність концерну «Міські теплові мережі» щодо ненадання інформації такою, що порушує її право як споживача на доступ до інформації, що необхідна для контролю правомірності надання послуг і нарахувань. Тому посилаючись на ст.ст. 4, 15, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 16 ЦК України, просить визнати дії (бездіяльність) відповідача такими, що порушують право споживача на отримання повної, достовірної та своєчасної інформації про надавача послуг; зобов`язати концерн «Міські теплові мережі» надати їй письмову відповідь із документами, що підтверджують законність їхньої діяльності, як виконавця послуг з теплопостачання, а саме: Статут концерну «Міські теплові мережі»; контракт керівника підприємства; рішення органу місцевого самоврядування, яким концерн визначено виконавцем послуг: ліцензію (або витяг) на здійснення діяльності з постачання теплової енергії та гарячої води, чинну з 2019 року по теперішній час; акти приймання-передачі теплових мереж або майна, на підставі яких підприємство користується або обслуговує мережі, що постачають тепло до будинку за адресою: [ADDRESS] ; договори або документи, що підтверджують право користування мережами (власність, оренда, господарське відання тощо); типовий договір з споживачами про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання; технічний паспорт теплових мереж за вказаною адресою та інформацію про проведені капітальні ремонти. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.11 .2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 14). 09.12.2025 суд завершив розгляд цієї справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши перерву для складання його повного тексту до 16.12.2025. Копію ухвали від 17.11.2025 була направлена позивачу на її електронну пошту, яка зазначена в матеріалах справи - shugajlo2011@gmail.com, та доставлена до електронної скриньки 17.11.2025, шо підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 16). Копію ухвали від 17.11.2025, а також прикріплені до неї документи було надіслано відповідачу концерну «Міські теплові мережі» в його електронний кабінет та доставлено 19.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 17). Крім цього, копію ухвали про відкриття провадження разом було надіслано сторонам на адресу, зазначену в позовній заяві, однак поштове відправлення направлене на адресу позивача повернулося не врученим через відсутність адресата за зазначеною адресою, поштове відправлення направлене на адресу відповідача концерну «Міські теплові мережі» було доставлено 28.11.2025 (а.с. 18, 19 - 21). Верховний Суд в постанові від 28.06.2023 у справі № 757/48467/21 вказав, що суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачеві до наявного електронного кабінету та за його місцезнаходженням, та, така була отримана, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому були у встановленому порядку вручені копії вищезазначених документів - 19.11.2025 та 28.11.2025. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не надано. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . 13.10.2025 позивачкою до концерну «Міські теплові мережі» подано інформаційний запит про надання публічної інформації, відповідно до якого просила надати копії документів, які підтверджують правові підстави здійснення діяльності з постачання теплової енергії та гарячої води до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: Статут концерну «Міські теплові мережі»; контракт керівника підприємства; рішення органу місцевого самоврядування, яким концерн визначено виконавцем послуг: ліцензію (або витяг) на здійснення діяльності з постачання теплової енергії та гарячої води, чинну з 2019 року по теперішній час; акти приймання-передачі теплових мереж або майна, на підставі яких підприємство користується або обслуговує мережі, що постачають тепло до будинку за адресою: [ADDRESS] ; договори або документи, що підтверджують право користування мережами (власність, оренда, господарське відання тощо); типовий договір з споживачами про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання; технічний паспорт теплових мереж за вказаною адресою та інформацію про проведені капітальні ремонти. Інформаційний запит від 13.10.2025 було отримано та зареєстровано концерном «Міські теплові мережі» у цей же день (а.с. 3). Відповіді на вказаний запит відповідачем не надано. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних, та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Судом встановлено, що інформаційний запит [PERSON] від 13.10.2025, який був поданий на адресу відповідача 13.10.2025, та зареєстрований за вх. № (далі - відповідно звернення), відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», оскільки містять зазначення прізвища, ім`я, по-батькові особи, і її місце проживання, зокрема зазначено, що вона є мешканкою будинку по [ADDRESS] та проживає у квартирі № 36 , а також зазначено адресу, на яку мала бути надіслана відповідь. Зміст звернення не передбачає витребування інформації, яка б потребувала з`ясуванню індивідуального питання ініціатора звернення, а стосується обставин надання послуг у будинок. З огляду на такі обставини під час розгляду знайшли підтвердження доводи позовної заяви про допущення відповідачем бездіяльності у виді ненадання відповіді на звернення від 13.10.2025, а тому наявні підстави для визнання такої бездіяльності незаконною та зобов`язання відповідача розглянути звернення [PERSON] з питань здійснення діяльності з постачання теплової енергії та гарячої води до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , викладеного у інформаційному запиті від 13.10.2025. Що стосується іншої частини позовних вимог про зобов`язання відповідача у межах надання відповіді на вказані вище звернення надати документи, що підтверджують законність їхньої діяльності як виконавця послуг з теплопостачання, то вони не підлягають задоволенню, оскільки, враховуючи те, що відповідачем не було розглянуто це звернення, суд позбавлений можливості надати оцінку правомірності чи неправомірності дій чи бездіяльності відповідача, а тому такі позовні вимоги заявлені передчасно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з частковим задоволенням позову, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з концерну «Міські теплові мережі» на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial