Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - Я. Сердійчук 29.09.2025, через систему «Електронний суд», подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 7998501 від 17.06.2024 в розмірі 23088,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.. Обґрунтування заявлених вимог покладається на те, що 17.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7998501, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надала кредитні кошти у сумі 3800, 00 грн. на умовах строковості зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки. Позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, відтак ТОВ «Авентус Україна» згідно укладеного договору факторингу від 27.01.205 відступив на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до відповідача. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідача за договором №7998501. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка становить 23088,00 грн., що стало підставою для стягнення такої в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 29.09.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 29.09.2025 судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 02.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явилась, в поданому позові представник просила суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 17.06.2024 [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір № 7998502 про надання споживчого кредиту та погодили наступні умови: сума кредиту (загальний розмір) складає: 3800,00 грн., тип кредиту кредит (п. 1.3. Договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4. Договору), тип процентної ставки фіксована (п. 1.5. Договору), стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Згідно п.1.7.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: З п.2.1. Договору вбачається, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] Договір підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6804 , 17.06.2024. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується витягом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250129-2.1 від 29.01.2025. 27.01.2025 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу № 27.01.25-Ф, за умовами за умовами якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права грошової вимоги за грошовими зобов`язаннями (п. 1.1). До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, права вимоги, які відступаються клієнтом фактору згідно цього договору, не обмежуються лише розміром заборгованості кожного боржника перед клієнтом, що зазначається в реєстрі боржників. За кожним кредитним договором, вказаним у Реєстрі боржників, фактор має право нарахувати кожному боржнику штрафи, пеню та будь-які інші суми до сплати за кредитним договором, якщо нарахування таких сум передбачено кредитним договором та/або законодавством, незалежно від того, чи здійснював нарахування таких сум клієнт і не зважаючи на те, чи зазначені такі суми в реєстрі боржників. Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 29052024 від 29.05.2024 та платіжною інструкцією, ТОВ « АВАНС КРЕДИТ» передав, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" прийняв Реєстр боржників та здійснив сплату згідно договору факторингу №27.01/25-Ф від 27 січня 2025 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 27.01.25-Ф від 27.01.2025, до ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7998501 на загальну суму 23088,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5800 грн, за процентами 10410,00 грн, за пенею/штрафами 6878,00. Як видно із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ «Факторинг Партнерс», загальна сума заборгованості відповідача за договором № 7998501 становить 23088,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5800,00 грн, за процентами 10410,00 грн., за пенею/штрафами 6878, 00 грн.. Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач перед ТзОВ «Факторинг Партнерс» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитних договорів, де однією із сторін був відповідач [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема копією договору про надання споживчого кредиту № 7998501 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] .. Після укладення кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в кредиторів виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, натомість відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. З представлених позивачем доказів, судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідачу [PERSON] надано грошові кошти, відтак первинний редитор прийняті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, відповідач [PERSON] будучи ознайомленим з умовами договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, взяті на себе зобов`язання не виконав та у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування коштами не повернув, унаслідок чого в останнього виникла заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. Відтак в ході судового розгляду судом встановлено факт укладення кредитних договорів, отримання відповідачем кредитних коштів та те, що отримані кошти в добровільному порядку первинним кредиторам не повернуті, а враховуючи той факт, що на підставі договорів факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», та таке відступлення права вимог відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. За ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Відповідно до витягу з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, позивач отримав від Адвокатського об`єднанням «Лігал Ассістанс» наступні послуги: вивчення усної консультації з вивченням документів; складання позовної заяви; загальна вартість наданих послуг склала 13000 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони/відповідача щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Відтак, аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, зважаючи на виконану адвокатом роботу, як до подання позовної заяви до суду, так і в ході судового розгляду справи, виходячи з конкретних обставин справи та відсутність заяви відповідача про зменшення витрат на правову допомогу суд приходить до переконання про підставність заявлених до відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000, 00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved