Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] 22.09.2025 звернулася до суду із заявою, в якій просила оголосити померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] , місцем його смерті вважати с.Ягідне Бахмутського району Донецької області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що з 07.07.2015 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають двох малолітніх дітей. З 2016 року її чоловік перебував на службі в Збройних Силах України у кількох військових частинах на різних посадах, останній раз його було зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] на посаду командира бойової машини-командира механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 2 механізованої роти. Вона 22.01.2023 отримала сповіщення про те, що її чоловік 19.01.2023 після аварійного бойового удару та артилерійського обстрілу району зосередження військової частини в [ADDRESS] при перевірці особового складу виявився відсутнім, рахується безвісти зниклим. Відомості про даний факт внесені до ЄРДР за №12023120000000121. Вона неодноразово зверталася до слідчого, однак згідно з його даними інформація щодо преребування її чоловіка в полоні не надходила. Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2023 приблизно о 19 год 00 хв внаслідок авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу по району зосередження військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , що було розташоване в цільовій триповерховій будівлі, будинок був повністю зруйнований та знищений полум`ям, частина особового складу загинула одразу, а частина отримала поранення різного ступеню тяжкості. Проведені пошукові заходи результатів не принесли. Внаслідок події 19 військовослужбовців залишилися заваленими під уламками будівлі. В акті службового розслідування зазначається, що особовий склад військової частини, який знаходився у підвальному приміщенні лівого крила зруйнованого будинку, ймовірно загинув, серед цього особового складу був і її чоловік. З часу зникнення чоловіка минуло 2 роки 8 місяців, жодних відомостей про нього не надходило, вона впевнена, що він загинув, однак здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка відповідним органом ДРАЦС та отримати свідоцтво про його смерть вона не взмозі, що позбавляє її можливості вирішувати питання, пов`язані з оформленням спадщини, отриманням грошової допомоги тощо, тому вона вимушена звернутися до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи (Міністерства оборони України) в судове засідання не з`явився, однак у поданих поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі. Представник заінтересованої особи (військової частини [NUMBER] ) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які є батьками особи, щодо якої вирішується питання оголошення померлим,в судове засідання не з`явилися, однакподали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов наступного висновку. В цій справі судом встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] . Їх шлюб зареєстрований 07.07.2015 виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за актовим записом №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать їх свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. [PERSON] 28.10.2016 був призваний [INFO] , проходив військову службу, в тому числі і за контрактом. В періоди з 24.02.2022 до 10.03.2022, з 12.04.2022 до 14.05.2022, з 24.08.2022 до 21.11.2022, з 23.11.2022 до 19.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в с.Кряківка, с.Воронове, смт Сиротине Луганської області, с.Троїцько-Сафонове, с.Володимирівка Миколаївської області, м.Бахмут Донецької області. За фактом зникнення безвісти військовослужбовців, у тому числі сержанта [PERSON] , внаслідок авіаційного удару по с.Ягідне Донецької області 19.01.2023, наказом командира військової частини [NUMBER] (правонаступником якої з 26.09.2025 є військова частина [NUMBER] ) №62 від 20.01.2023 призначено службове розслідування. Заявниця 22.01.2023 отримала сповіщення сім`ї №111 від 22.01.2023 за підписом тво начальника [INFO] , в якому сповіщається, що її чоловік сержант [PERSON] 19.01.2023 після авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу району зосередження військової частини в [ADDRESS] , при перевірці основного складу виявився відсутнім. Станом на сьогоднішній день рахується зниклим безвісті за особливих обставин, проводяться пошуки свідків, які мали б спростувати чи підтвердити факт потрапляння в полон чи загибелі. Відомості за фактом зникнення безвісти 19.01.2023 військовослужбовця ЗСУ [PERSON] , [INFO] , який перебував біля н.п.Ягідне Бахмутського району Донецької області, де проходили бойові дії, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за №12023120000000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Орган досудового розслідування Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області. Надалі матеріали цього кримінального провадження Кіровоградською обласною прокуратурою 09.05.2023 передані за підслідністю до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] №29 від 29.01.2023 сержанта [PERSON] , командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення бойової машини 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини [NUMBER] , з 29.01.2023 вирішено зарахувати у розпорядження командира цієї військової частини та вважати таким, що в умовах воєнного стану відсутній більше десяти днів, - до повернення військовослужбовця у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим. Виплату грошового забезпечення не припиняти. За результатами проведення службового розслідування 14.02.2023 складено акт, який затверджений 14.02.2023 командиром військової частини [NUMBER] , в якому зазначено, що [INFO] приблизно о 19 год 00 хв внаслідок авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу району зосередження військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , що було розташоване в підвалі триповерхового будинку, будинок повністю зруйновано та знищено полум`ям. Командуванням військової частини [NUMBER] було віддано наказ щодо встановлення військовослужбовців, які на момент нанесення противником авіаційного удару по будинку в с.Ягідне знаходилися в підвальному приміщенні лівого крила зруйнованого будинку та ймовірно загинули. В ході проведення перевірки особового складу військової частини [NUMBER] встановлено, що внаслідок події зникли безвісти військовослужбовці, зокрема і сержант [PERSON] , військовослужбовець військової служби за контрактом, командир бойової машини-командир 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти. Зазначені військовослужбовці ймовірно загинули, але у зв`язку з неможливістю проведення розшуку та евакуації тіл загиблих, вони вважаються безвісти зниклими при особливих обставинах. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по основній діяльності) №72 від 14.02.2023 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти 19 військовослужбовців внаслідок авіаційного удару по с.Ягідне Донецької області 19.01.2023», вирішено вважати, що командир бойової машини-командир 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти сержант [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 19.01.2023 в с.Ягідне Донецької області за особливих обставин під час виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Згідно з інформацією, наданою Бахмутським РВП ГУНП в Донецькій області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023120000000121 від 24.01.2023 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ЗСУ [PERSON] , відомості про збіги за Електронним реєстром геномної інформації людини ДНК-профілю матері [PERSON] з ДНК-профілями невпізнаних трупів з експертної установи не надходили, місцезнаходження [PERSON] не встановлено, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які можливо здійснити в умовах збройного конфлікту. Інформація щодо перебування в полоні або загибелі станом на 27.10.2025 стосовно [PERSON] до слідчого не надходила. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В той же час, ч.2 ст.46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Суд враховує, що приписи ч.2 ст.46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. За змістом Законів України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про оборону України», бойові дії є однією з форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у ч.2 ст.46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №755/11021/22. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Звернувшись до суду з цією заявою заявниця вказувала, що оголошення померлим її чоловіка [PERSON] необхідне для реалізації її особистих та майнових прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а також пов`язаних зі спадкуванням. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п.6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей військовослужбовців безвісно відсутніх - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. У статті 47 ЦК України зазначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настаютьу разі смерті. Суд враховує, що оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Так, з 24.02.2022 розпочалося повномасштабне вторгнення збройних сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022, дія якого триває дотепер. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, дата початку бойових дій у с-щі Ягідне Бахмутського району Донецької області 24.02.2022, дата завершення бойових дій 27.02.2023. Такі ж відомості щодо початку активних бойових дій та їх завершення в смт Ягідне Бахмутського району Донецької області містилися і у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, який втратив чинність 20.03.2025. Як встановлено судом, матеріалами справи належним чином підтверджується факт того, що [PERSON] зник безвісти 19.01.2023 в с.Ягідне Бахмутського району Донецької області за особливих обставин під час виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, внаслідок авіаційного бомбового удару та артилерійського обстрілу по району зосередження військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , що було розташоване в підвалі будинку, який був повністю зруйнований та знищений полум`ям. Матеріалами службового розслідування по даному факту встановлено, що [PERSON] ймовірно загинув, але у зв`язку з неможливістю проведення розшуку та евакуації тіл загиблих, він вважається безвісти зниклим. Отже [PERSON] зник безвісти 19.01.2023 за обставин, що дають підставу припускати його загибель, до теперішнього часу на зв`язок з рідними не виходив та відсутні будь-які відомості про місце його перебування. Враховуючи викладене та за наявності обґрунтованих припущень про факт смерті [PERSON] у зв`язку з воєнними діями, приймаючи до уваги, що як на момент звернення заявниці до суду з цією заявою, так і на час постановлення цього судового рішення пройшло більше двох років від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі [PERSON] , тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. При цьому, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, що встановлено ч.1 ст.309 ЦПК України. На підставі ст.43, 46, 47, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved