Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом договором. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 16.06.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2036688120, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 57000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 40,0 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.06.2024. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 21/06/24, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеним між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості згідно Реєстру Боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 від 21.06.2024 до Договору факторингу № 21/06/24, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 2036688120 від 16.06.2021 в сумі 70620,51 грн., з яких: 36448,03 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 34172,48 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФЕ «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 70620,51 грн., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9200,00 грн. Суд констатує, що відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву,\~в якому\~відповідач просить\~відмовити у\~задоволенні даного\~позову в\~повному обсязі.\~Так,\~обґрунтовуючи свої\~заперечення проти\~даного позову\~відповідач вказує\~на те,\~що він\~з 28.10.2023\~по теперішній\~час перебуває\~на військовій\~службі \~у в/ч\~ [NUMBER] ,\~у зв`язку\~з чим,\~на підставі\~вимог п.\~15\~ст.\~14\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нараховані відсотки у кредитну заборгованість після 28.10.2023 підлягають списанню. Окрім того, матеріали справи не містять доказів, що підтверджували б передання чи перерахування первісним кредитором АТ «ОТП Банк» суму кредиту у розмірі 57000,00 грн. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач вказував на неспівмірність витрат на правову допомогу, враховуючи мінімальний фактичний обсяг роботи представника. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22.09.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалу судді про відкриття провадження по справі разом із позовною заявою з додатками було направлено за місцем реєстрації відповідача, які ним було отримано 20.10.2025, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення. Суд констатує, що від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до приписів ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що 16.06.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2036688120 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти у розмірі 57000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 40,0 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.06.2024, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного договору. Відповідно до п. 2 Договору в порядку передбаченому Кредитним договором та Правилами кредитування Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом на Рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами Кредитування. У відзиві на позовну заяві [PERSON] вказував на те, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджували б передання чи перерахування первісним кредитором АТ «ОТП Банк» суму кредиту у розмірі 57000,00 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, якій суд повинен надати належну оцінку. Вказаний висновок висвітлений у Постанові КЦС Верховного суду від 16.09.2020 року за результатами розгляду справи № 200/5647/18, яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до відзиву на позовну заяву було надано Виписку по особовим рахункам за період з 16.06.2021 по 21.06.2024, з якої вбачається факт неодноразового здійснення до 2022 року відповідачем дій щодо погашення кредиту за Договором № 2036688120 від 16.06.2021. З огляду на вище викладене, беручи до уваги те, що до 2022 року [PERSON] здійснював погашення заборгованості за Кредитними договором, у суду не виникає сумніву з приводу факту отримання відповідачем суми кредиту, у сумі обумовленій Кредитним договором. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 21/06/24, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеним між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості згідно Реєстру Боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 від 21.06.2024 до Договору факторингу № 21/06/24, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 2036688120 від 16.06.2021 в сумі 70620,51 грн., з яких: 36448,03 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 34172,48 грн. сума заборгованості за відсотками. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024 та додатками до нього. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набувши статусу нового кредитора у Договорі № 2036688120 від 16.06.2021, отримало право пред`явлення грошової вимоги до [PERSON] про погашення наявної в нього заборгованості за вказаним договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказує на те, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у розмірі 70620,51 грн., з яких: 36448,03 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 34172,48 грн. сума заборгованості за відсотками. Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи Розрахунком заборгованості та копією Витягу з Реєстру боржників № 1 від 21.06.2024 до Договору факторингу № 21/06/24. Однак, суд не може погодитися із вказаним розрахунком заборгованості в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у заявленому розмірі з огляду на наступне. Відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначалося про те, що з 28.10.2023 він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Так, із доданої до відзиву на позовну заяву Довідки від 430 від 15.01.2024, виданої військовою частиною [NUMBER] вбачається, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 28.10.2023 по теперішній час. Суд зазначає, що правовідносини щодо кредитних питань військовослужбовців регулюються Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї», «Про споживче кредитування», а також ЦК України. Так, за приписами ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.. Як вище було зазначено судом, у період з 28.10.2023 по теперішній час відповідач [PERSON] проходить військову службу. Таким чином, суд констатує, що саме з 28.10.2023 первісний кредитом АТ «ОТП Банк» у кредитних правовідносинах із [PERSON] не повинен був нараховувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами. Однак, як вбачається із дослідженого судом Розрахунку заборгованості, що у період з 28.10.2023 по 21.06.2024 у кредитну заборгованість [PERSON] нараховувалися відсотки за користування кредитом. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимога ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає частковому задоволенню, а саме в тій частині, яка наявна була до 28.10.2023 (початок проходження військової служби). Суд зазначає, що із вказаного розрахунку заборгованості не можливо достеменно встановити розмір заборгованості відповідача по відсоткам станом саме на 28.10.2023, оскільки у розрахунку заборгованості відображено тільки місячний період такого нарахування. Так, із вказаного розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2036688120 від 16.06.2021 вбачається, що заборгованість по відсоткам за період з 19.09.2023 16.10.2023 склала 23127,03 грн., а за період з 17.10.2023 16.11.2023 склала 24245,43 грн. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Судом в оцінці поведінки та способу ведення справ банком враховується те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. А тому, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі, яка існувала до періоду нарахування, що не охоплений початком проходження військової служби, а саме станом на 16.10.2023 у розмірі 23127,03 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за порушення виконання умов Кредитного договору №2036688120 від 16.06.2021 становить 59575,06,\~з яких:36448,03 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 23127,03 грн. сума заборгованості за відсотками Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як своїх зобов`язань за договором кредиту [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення коштів отриманих у кредит, а також процентів за користування кредитом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволення позовних вимог та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І., Акт про приймання передачі наданих послуг від 15.07.2024, з яких вбачається, що вартість послуг з отримання правової допомоги складає 9200,00 грн. (1000,00 грн. надання первинної консультації; 4000,00 грн. правовий аналіз документів, правової ситуації із застосування законодавства, правових висновків ВС та ЄСПЛ; 4200,00 грн. підготовка та подання позовної заяви). У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21. Водночас, у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial