Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований в реєстрі за номером № 6015 про стягнення з [PERSON] ( [PERSON] ), на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на загальну суму 16167,60 грн., стягнути з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що на підставі виконавчого напису № 6015 виданого 20.01.2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було відкрито виконавче провадження № 64894969. Про вказане виконавче провадження позивач дізналася 15.06.2024 року, коли не змогла скористатися картковими рахунками відкритими у АТ «ПриватБанк». Також позивач зазначила, що виконавчий напис № 6015 виданий 20.01.2021 року вчинено з порушенням норм законодавства, а саме приватним нотаріусом не було перевірено безспірності стягнення грошових коштів, не отримано від сторін первинні документи щодо видачу кредиту . Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] була вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Слобідського районного суд міста Харкова від 11.06.2025 року вищевказану справу було прийнято до провадження та призначено за правилами спрощеного позовного провадження до судового розгляду. Крім того ухвалою Слобідського районного суд міста Харкова від 08.07.2025 року за клопотанням представника позивача [PERSON] Грібової О.А. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Іванюту І.М. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. До судового засідання представник позивача Грібова О.А. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не надав. До судового засідання треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І., приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Іванюта І.М. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що згідно до виконавчого напису № 6015 виданого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором 1030860 від 01.07.2019, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 20191104 від 04.11.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним договором 1030860 від 01.07.2019 року. Строк платежу за кредитним договором 1030860 від 01.07.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.02.2020 року по 06.01.2021 року. Сума заборгованості складає 16 167,60 грн. Постановою приватного виконавця Богатиренка А.І. від 19.03.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 64894969 на підставі виконавчого напису № 6015 виданого 19.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 16 167,60 грн. Крім того постановами приватного виконавця Богатиренка А.І. від 19.03.2021 року було стягнуто з боржника [PERSON] основної винагороди в розмірі 1616,76 грн., та визначено загальну суму мінімальних витрат в розмірі 500 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року (справа № 641/5106/21, провадження № 2/641/2249/2021) позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 8.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 2535 розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишено [PERSON] . Відповідно до відмітки суду вказане рішення суду набрало законної сили 25.12.2021 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1, 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Окрім того, згідно до правового висновку, викладеному в Постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26.11.2018р. у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 6015 виданого 20.01.2021 року, та вказаний виконавчий напис вчинений на підставі договору, який не посвідчений нотаріально, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6015 виданого 20.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1030860 від 01.07.2019 року в розмірі 16 167,60 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Окрім того, ч. 1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved