Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

26.06.2025 року позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Олару Д.В., звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до відповідачів ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] . Представник позивача стверджує, що 17 червня 2024 року о 20 год. 25 хв. в м. Чернівці, на перехресті вул. Курильської та 1-го пров. Курильського, водій транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу транспортному засобу - автомобілю марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення вищевказаних автомобілів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , зазнав значних механічних пошкоджень. Вказує, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2024 року у справі №727/6533/24 відповідачку [PERSON] по факту вищевказаного ДТП, що мала місце 17.06.2024 року, було притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі №727/6533/24 вищезазначену постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2024 року було залишено без змін. Вказує, що в результаті вчинення відповідачкою [PERSON] даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій - позивачці [PERSON] було завдано збитків, зокрема пошкоджено належний їй на праві приватної власності транспортний засіб автомобіль марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] . Стверджує, що за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №64/24 від 06 серпня 2024 року експертом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW X3», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало 17.06.2024 року, становить 372393,23 грн., з ПДВ на складові і матеріали; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW X3», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, становить 157319,63 грн., з ПДВ на складові і матеріали. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за полісом №АТ4335347 в ПАТ «НАСК «Оранта». Вказує, що позивачка зверталась до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» із заявами про страхове відшкодування, у результаті чого 28.10.2024 року позивачка отримала страхову виплату в розмірі 120776,52 грн. Стверджує, що з урахуванням суми франшизи в розмірі 2500,00 грн., а також отриманої позивачкою виплати в сумі 120776,52 грн., страховиком невідшкодованою залишається сума 34043,11 грн. (157319,63 2500 120776,52), яка, на думку представника позивачки, підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» як недоплачене страхове відшкодування. Зазначає, що листом відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» від 11.12.2024 року відповідачем було відмовлено у доплаті позивачці [PERSON] страхового відшкодування. Представник позивача вказує, що страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди, завданої позивачці внаслідок ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, а тому представник позивачки, посилаючись на ст.1194 ЦК України, вважає, що відповідачка [PERSON] зобов`язана відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та належною страховою виплатою, яка становить 215073,60 грн. (372393,23 157319,63), а також зобов`язана відшкодувати понесені позивачкою витрати на експертизу в розмірі 5000,00 грн. Зазначає, що окрім майнової шкоди, позивачка [PERSON] зазнала внаслідок ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, й моральної шкоди, яка виразилась у тривалих душевних стражданнях та психологічному дискомфорті, спричинених пошкодженням належного їй транспортного засобу, фактичною неможливістю його повноцінного використання, порушенням звичного ритму життя та необхідністю протягом тривалого часу займатися відновленням порушених прав, зверненням до страхової компанії, підготовкою документів і захистом своїх інтересів у правовий спосіб, що загалом зумовило підвищену емоційну напругу та постійний стрес. Представник позивачки зазначає, що з огляду на характер і тривалість заподіяних моральних страждань, ступінь їх інтенсивності, негативний вплив події на психоемоційний стан позивачки, її повсякденний спосіб життя та міжособистісні зв`язки, а також з урахуванням відсутності належного і своєчасного добровільного відшкодування завданої шкоди, розмір моральної шкоди, завданої позивачці, становить 100000,00 грн. На основі викладеного представник позивачки[PERSON] адвокат Олару Д.В. просить суд стягнути з відповідача ПАТ «НАСК\~«Оранта» на\~користь позивачки\~ [PERSON] \~майнову шкоду\~за пошкодження\~транспортного засобу\~-\~автомобіля марки\~«BMW\~X3»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~у розмірі\~34043,11\~грн.;стягнути з\~відповідачки [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~майнову шкоду\~за пошкодження\~транспортного засобу\~-\~автомобіля марки\~«BMW\~X3»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~у розмірі\~215073,60\~грн.\~та витрати\~на проведення\~експертного дослідження\~в розмірі\~5000,00\~грн.;стягнути з\~відповідачки [PERSON] \~на користь\~позивачки моральну\~шкоду в\~розмірі 100000,00;стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала поданий нею до суду позов та вказала, що пошкоджений унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , належить їй на праві приватної власності та використовувався нею у повсякденному житті, зокрема для поїздок на роботу та перевезення її дитини. Пояснила, що після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль було передано на станцію технічного обслуговування, де відновлювальний ремонт здійснювався на одній і тій самій СТО, з урахуванням характеру пошкоджень, отриманих унаслідок ДТП. Зазначила, що ремонт автомобіля проводився поетапно, а всі роботи та заміна запасних частин оплачувалися нею особисто, що підтверджується відповідними фіскальними чеками та платіжними документами, наданими суду. Пояснила, що зазначені у позовній заяві витрати на ремонт транспортного засобу є реальними збитками, понесеними нею у зв`язку з пошкодженням автомобіля, а перелік замінених у процесі ремонту запасних частин відповідає переліку пошкоджень, визначених у висновку судової автотоварознавчої експертизи. Зазначила, що будь-які роботи чи заміна деталей, не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, під час ремонту не проводилися. Ствердила, що після дорожньо-транспортної пригоди вона зверталася за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я у зв`язку з погіршенням самопочуття та психоемоційного стану. Зазначила, що упродовж перших чотирьох місяців після ДТП вона не могла самостійно керувати транспортним засобом через страх та психологічне напруження, пов`язані з пережитою подією. Вказала, що у зв`язку з наслідками ДТП зверталася до психолога, приймала заспокійливі лікарські засоби, а протягом перших двох місяців після події мала порушення сну. У період неможливості користування власним автомобілем була вимушена здійснювати поїздки на роботу та перевозити дитину, користуючись послугами таксі, що призвело до додаткових витрат та істотних незручностей у повсякденному житті. На основі викладеного, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачки\~ [PERSON] \~ адвокат\~Олару Д.В.\~підтримав позовні\~вимоги та\~вказав,\~що з\~метою усунення\~будь-яких\~сумнівів щодо\~обсягу і\~характеру пошкоджень\~транспортного засобу\~позивачкою було\~забезпечено виклик\~відповідачки [PERSON] та представника\~відповідача ПАТ «НАСК «Оранта». Пояснив, що експертом були пораховані в ремонтній калькуляції лише два автомобільних колеса (покришки), а наявні в доданому до експертного висновку скріншоті відомості про вартість чотирьох покришок мають лише інформаційних характер. Вказав, що заявлена до стягнення моральна шкода в розмірі 100000,00 гривень зумовлена наслідками дорожньо-транспортної пригоди та полягає, зокрема, у неможливості позивачки користуватися належним їй транспортним засобом протягом тривалого часу, пережитому стресі та психологічному напруженні у зв`язку з самою подією ДТП, а також у порушенні звичного життєвого ритму, необхідності зміни способу пересування та докладання додаткових зусиль для відновлення порушених прав. На основі викладеного, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» - адвокат Рудницька Т.А. в судовому засіданні підтримала спрямовані нею до суду письмові пояснення та фактично визнала частково позовні вимоги до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», зокрема в розмірі 12993,00 грн. Вказала, що інша частина позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта» являє собою ПДВ у розмірі 21050,11 грн., яке не сплачується страховою компанією. Просила суд прийняти рішення, яким стягнути частково з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування, зокрема в розмірі 12993,00 грн. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Бандуровський Б.П. в судовому засіданні не погодився з позовними вимогами [PERSON] та вказав, що, на його думку, висновок судової автотоварознавчої експертизи не є належним та допустимим доказом, оскільки під час її проведення не було забезпечено об`єктивність дослідження обставин пошкодження транспортного засобу. Ствердив, що результати вказаного експертного висновку суттєво відрізняються від розрахунку матеріального збитку, здійсненого страховиком, що, на думку представника відповідача, свідчить про завищення розміру заявленої шкоди. Зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль неодноразово переміщувався з одного місця на інше, що, на думку представника відповідачки, могло вплинути на стан транспортного засобу та достовірність встановлення характеру і обсягу пошкоджень. Вказав, що заявлені представником позивачки витрати на професійну правничу допомогу є значно завищеними, не відповідають принципам розумності та співмірності і, на його переконання, підлягають зменшенню. На основі викладеного просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім цього, згідно спрямованого до суду відзиву на позов представник відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Бандуровський Б.П.вказує, що долучений позивачкою до матеріалів справи висновок експерта №64/24 від 06 серпня 2024 року істотно відрізняється від звіту страховика як за ринковою вартістю автомобіля, так і за обсягом пошкоджень та ремонтних робіт, а визначена у ньому вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку, на його думку, є завищеною. Вказує, що до загальної суми збитків у висновку експерта спрямованому до суду представником позивача включено складові, заміна яких, на думку відповідача, не перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, зокрема автомобільні шини у кількості чотирьох одиниць. Зазначає, що при визначенні ринкової вартості автомобіля експертом було враховано показники одометра 248546 км, що призвело до збільшення його ринкової вартості. Вказує, що позивачкою не доведено обсяг, характер та наслідки моральних страждань, а заявлений розмір компенсації є необґрунтованим та таким, що не відповідає принципам розумності і справедливості. Стверджує, що у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог підстави для покладення судових витрат на відповідача відсутні. На основі викладеного, представник відповідачки [PERSON] \~ адвокат\~Бандуровський Б.П.просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці 07.07.2025 року було відкрито загальне позовне провадження у зазначеній цивільній справі №727/7827/25 (провадження №2/727/2052/25) за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Олару Д.В., до ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП; призначено підготовче судове засідання на 24 липня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.09.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 14 жовтня 2025 року. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так, судом встановлено, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2025 року у справі 727/6533/24 (провадження №3/727/2101/24) (а.с.22-23), яка залишена без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року (а.с.23 зворот - 24), вбачається, що водій [PERSON] , 17.06.2024 року о 20:25 год., керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant»», д.н.з. [NUMBER] в м. Чернівці на перехресті 1-го пров. Курильського та вул. Курильської, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг, не врахувала дорожньої обстановки, не надала переваги в русі автомобілю який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянки [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.п. 2,3Б; 10.1; 16.11 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2025 року у справі 727/6533/24 (провадження №3/727/2101/24), яку залишено без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року (а.с.23 зворот - 24), [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. в дохід держави; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.10.2021 року вбачається, що власницею транспортного засобу марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] є позивачка [PERSON] (а.с.43). Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей з офіційного веб-сайту МТСБУ вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідачки [PERSON] станом на час ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, була забезпечена Полісом ПАТ «НАСК\~«Оранта» № [NUMBER] (а.с.11). Згідно з Висновком судового експерта Юзви С.Г. № 64/24 від 06 серпня 2024 року, за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи за договором з громадянкою [PERSON] , вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW X3», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало 17.06.2024 року, становить 372393,23 грн., з ПДВ на складові і матеріали; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW X3», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, становить 157319,63 грн., з ПДВ на складові і матеріали (а.с.35-47). 28.10.2024 року у відповідь на заяви [PERSON] про страхове відшкодування (а.с.15, 16, 17) відповідачем ПАТ «НАСК\~«Оранта» № [NUMBER] \~було сплачено\~позивачцістрахову виплату в розмірі 120776,52 грн., що не заперечувалось учасниками справи в судових засіданнях, а також підтверджується листом відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» №09-02-17/14062 від 11 грудня 2024 року (а.с.13 зворот-14). При цьому, згідно з вищевказаним листом ПАТ «НАСК «Оранта» №09-02-17/14062 від 11 грудня 2024 року (а.с.13 зворот-14), вбачається, що відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» було відмовлено у доплаті позивачці [PERSON] суми страхового відшкодування. При цьому, суд зазначає, що загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В силу ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. В силу ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Згідно з п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.22.1 ст.22\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, згідно вищевказаного Висновку судового експерта Юзви С.Г. № 64/24 від 06 серпня 2024 року, вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілю марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, становить 157319,63 грн., з ПДВ на складові і матеріали (а.с.35-47). При цьому, судом встановлено, що відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» 28.10.2024 року вже здійснено часткову виплату страхового відшкодування у сумі 120776,52 грн., що сторонами не заперечувалося. Таким чином, сума страхового відшкодування, яка на думку представника позивача, підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивачки за мінусом франшизи у розмірі 2500,00 грн., а також сплаченого страховиком відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» вищевказаного страхового відшкодування у розмірі 120776,52 грн., становить 34043,11 грн. (157319,63 2500 120776,52). Разом з тим, суд не погоджується з вищевказаним визначеним представником позивача розміром страхового відшкодування в сумі 34043,11 грн., оскільки такий розмір відшкодування був здійснений представником позивача з врахуванням ПДВ. При цьому, при визначенні розміру страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальником потерпілій особі ПДВ не враховується. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 року по справі 523/5890/15-ц. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суму страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивачки потрібно зменшити на суму ПДВ у розмірі 21050,11 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивачки [PERSON] становить 12993,00 грн. При цьому, статтею 1194\~ЦК України передбачено,\~що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, а також вищезазначений Висновок судового експерта Юзви С.Г. № 64/24 від 06 серпня 2024 року, суд приходить до висновку, що страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди, завданої позивачці [PERSON] внаслідок ДТП, що мало місце 17.06.2024 року, а тому, на підставі ст.1194 ЦК України, у відповідачки [PERSON] , яка являється винуватицею у вищезазначеного ДТП, виник обов`язок з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та належною страховою виплатою, яка становить 215073,60 грн. (372393,23 157319,63). При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Таким чином, суд приходить\~до висновку,\~що сума\~матеріального збитку,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідачки [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~становить 215073,60\~грн. Водночас, суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] адвоката Бандуровського Б.П. на те, що до загальної суми збитків включено складові, заміна яких нібито не перебуває у причинному зв`язку з ДТП, зокрема автомобільні шини у кількості чотирьох одиниць, оскільки експертом були пораховані в ремонтній калькуляції лише два автомобільних колеса (покришки) (а.с.43 зворот - 46), які були пошкодженні внаслідок ДТП. При цьому, відомості, що наявні в доданому до експертного висновку скріншоті, які містять дані про вартість чотирьох покришок, мають лише інформаційних характер, про що й зауважив у судовому засіданні представник позивача. Крім цього, суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки [PERSON] \~ адвоката\~Бандуровського Б.П.про те, що врахування експертом показників одометра транспортного засобу призвели до завищення його ринкової вартості, оскільки такі доводи, на переконання суду, є недоведеними та ґрунтуються виключно на припущеннях, враховуючи також й те, що представником відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів, зокрема результатів комп`ютерної діагностики, сервісної історії чи альтернативного експертного висновку, які б спростовували встановлений експертом пробіг автомобіля марки «BMW X3», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 248546 км. При цьому, суд критично оцінює спрямований представником відповідача [PERSON] \~ адвокатом\~Бандуровським Б.П.звіт про визначення вартості матеріального збитку, складений ФОП [PERSON] №53-D/15/58 від 18.09.2024 року (а.с.56 зворот 66), оскільки вказаний звіт, на відміну від Висновку судового експерта Юзви С.Г. №64/24 від 06 серпня 2024 року (а.с.3547), не містить детального опису пошкоджених складових транспортного засобу із зазначенням їх вартості, а також вартості та обсягу кожної з ремонтних робіт, необхідних для відновлення автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому відповідна деталізація пошкоджень і ремонтних робіт відображена у ремонтній калькуляції (а.с.43 зворот - 46), яка є невід`ємним додатком до вищевказаного Висновку судового експерта [PERSON] №64/24 від 06 серпня 2024 року (а.с.3547). На основі викладеного, суд доходить висновку, що вищевказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку, складений ФОП [PERSON] №53-D/15/58 від 18.09.2024 року, не може слугувати доказом розміру завданої внаслідок ДТП шкоди, оскільки не містить належної деталізації пошкоджень транспортного засобу та обсягу відновлювальних робіт, а відтак не дає можливості об`єктивно перевірити правильність проведених у ньому розрахунків. При цьому, суд бере до уваги й те, що особа, яка складала вказаний звіт ФОП [PERSON] , не була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, що також ставить під сумнів вищевказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку, складений ФОП [PERSON] №53-D/15/58 від 18.09.2024 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача належними та допустимими доказами доведено розмір завданої позивачці [PERSON] , внаслідок пошкодження її транспортного засобу матеріальної шкоди в сумі 215073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивачки. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачки [PERSON] моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., то суд зазначає наступне. Так, згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц. При цьому, суд, оцінивши доводи сторін та наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.06.2024 року, позивачка [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка проявилась у душевних стражданнях, психологічному дискомфорті, підвищеній емоційній напрузі та стресі, зумовлених самим фактом ДТП, суттєвим пошкодженням належного їй транспортного засобу та тривалою фактичною неможливістю його повноцінного використання. Такі обставини\~підтверджуються поясненнями\~позивачки,\~зокрема щодо\~неможливості керування\~автомобілем упродовж\~перших чотирьох\~місяців після\~ДТП через\~страх та\~психологічне напруження,\~порушення сну\~у перші\~два місяці\~після події,\~звернення за\~медичною допомогою,\~вживання заспокійливих\~лікарських засобів,\~а також\~вимушеною зміною\~способу пересування\~(використання\~таксі для\~поїздок на\~роботу та\~перевезення дитини,що призвело до додаткових витрат та істотних незручностей у повсякденному житті), а також об`єктивно призвело до порушення звичного ритму життя та необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення порушених прав. Водночас, визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, тривалість та інтенсивність моральних страждань, вплив наслідків ДТП на повсякденне життя позивачки, а також ураховує відсутність належного і своєчасного добровільного відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди в сумі 100000,00 гривень є завищеним з огляду на засади розумності, виваженості та справедливості, й не підтверджений такими доказами, які б свідчили про настання для позивачки винятково тяжких та тривалих немайнових наслідків. При цьому, гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, від 23 листопада 2022 року у справі № 686/13188/21, від 19 квітня 2023 року у справі № 336/10216/21. З огляду на наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо відшкодування їй моральної шкоди та визначає розмір її відшкодування у сумі 45000,00 грн., що, на переконання суду, є співмірним завданим немайновим втратам та забезпечує справедливу сатисфакцію. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч.8\~ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009\~щодо офіційного тлумачення\~статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу,\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Так, згідно наявного в матеріалах справи Договору про надання професійної (правової) допомоги від 10 липня 2024 року вбачається, що між адвокатом Олару Даніельом Васильовичем та громадянкою [PERSON] , [INFO] , було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.30-31). Згідно з Актом виконаних робіт від 19.06.2025 року (а.с.33-34), у зв`язку з виконанням вищевказаного Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, клієнту (позивачці [PERSON] ) були надані послуги з правничої допомоги, які включали в себе консультації з клієнтом, вивчення законодавства та аналіз його останніх змін і судової практики; підготовку та формування листів сторонам про дату і час проведення судового автотоварознавчого дослідження; підготовку та формування заяви про проведення судової автотоварознавчої експертизи, а також участь у проведенні огляду судовим експертом пошкодженого транспортного засобу потерпілої; підготовку та формування позовної заяви про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, згідно наявної в матеріалах справи довідки адвоката Олару Д.В. від 10 серпня 2024 року (а.с.33 зворот) та розрахунку розміру винагороди адвоката Олару Д.В. (а.с.33) вбачається, що вартість наданих адвокатом послуг з правової допомоги за вищевказаним Договором про надання професійної (правової) допомоги від 10 липня 2024 року становить 20000,00 грн. Разом з тим, зазначена сума витрат на думку суду є неспівмірною із складністю справи та обсягом реально наданих послуг адвокатом та не відповідає критерію розумності, про що й зазначив у судовому засіданні представник відповідача. Так, суд, дослідивши вищевказаний Акт наданих правничих послуг, звертає увагу, що значна частина зазначених у ньому робіт носить консультаційний та підготовчий характер, зокрема неодноразові консультації клієнта, узгодження правової позиції, а також повторні заяви до страхової компанії, які за своїм змістом є однотипними та не потребували значних додаткових інтелектуальних зусиль. При цьому, окремі правові послуги є похідними від інших, зазначених у акті робіт та, на переконання суду, не можуть вважатись повноцінними послугами, що надає адвокат клієнту. Водночас, суд також враховує, що дана справа не є складною за своїм предметом, стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не містить складних правових конструкцій, а правова позиція представника позивача ґрунтується на усталених нормах цивільного законодавства та сформованій судовій практиці. При цьому, суд також враховує, що представником позивача не заявлялась позовна вимога про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта». Враховуючи вищевикладені обставини та складність справи, а також дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу та надані в судовому засіданні пояснення представника відповідачки\~ [PERSON] \~-\~адвоката Бандуровського\~Б.П.,\~який заперечував\~обсяг наданих\~представником позивача\~послуг, суд вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги по даній справі та його вартість є меншими, ніж зазначено представником позивача в Акті виконаних робіт від 19.06.2025 року (а.с.33-34). Так, під час розгляду цивільної справи №753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.\~ Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за\~статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим:\~рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,\~«Гімайдуліна і інші проти України»\~(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року,\~«East/West Alliance Limited» проти України»\~(пункт 268) від 23 січня 2014 року,\~«Баришевський проти України»\~(пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні\~«Лавентс проти Латвії»\~(пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. З урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає необхідною та доведеною компенсацію судових витрат на правову допомогу у цій справі в сумі 12000,00 грн. Так, згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Олару\~Д.В.,\~до ПАТ\~«НАСК «Оранта»,\~ [PERSON] \~про відшкодування\~майнової та\~моральної шкоди,\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Крім цього, з відповідачки [PERSON] , на підставі п.1\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України, підлягають стягненню витрати,\~пов`язані з\~проведенням авто-товарознавчої\~експертизи в\~розмірі 5000,00\~грн.\~(а.с.10), а також витрати на\~правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial