Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений кредитний договір про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 10\~000,00 грн на умовах визначених кредитним договором. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №78-МЛ від 27.01.2022 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26\~254,95 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №3515753 від 17.06.2021 в розмірі 26\~254,95 грн, судовий збір в сумі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26\~254,95 грн. Встановлено, що 17.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №3515753, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у сумі 10\~000,00 грн, строком на 30 днів (а.с.20-24). Згідно з платіжним дорученням 49009065 від 17.06.2021 ТОВ «Мілоан» перераховані відповідачеві кошти в розмірі 10\~000,00 грн на картковий рахунок (а.с.26). Факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10\~000,00 грн також підтверджується повідомленням АТ «Універсал Банк» від 08.10.2025 №БТ/Е-15017 (а.с.80). Відповідно до п.п.1.4 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 17.07.2021. Згідно з п.п.1.5.1, п.п.1.6 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 комісія за надання кредиту 1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п.2.4.1 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно з п.1.4 договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Згідно з п.п.2.4.2 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 договору. Згідно з п.п.3.2.5 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить позичальнику на праві власності. Відповідно до п.6.1 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаціно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Довідкою ТОВ «Мілоан» №б/н підтверджується, що договір про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 підписаний [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором V99884 (зв.а.с.25). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договору про надання позики між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Однак, позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №3515753 вбачається, що 15.07.2021 сплачено тіло кредиту в розмірі 1000,00 грн та 02.08.2021 450,00 грн (а.с. 27). Тому, заборгованість за тілом кредиту становить 8550,00 грн (10\~000,00-1000,00-450,00). Встановлено, що за відповідачем за кредитним договором №3515753 рахується заборгованість у розмірі 26\~254,95 грн, з яких: 8550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 15\~804,95 грн заборгованість за процентами; 1900,00 грн заборгованість за комісією (а.с.27). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 27.10.2022 укладений договір відступлення прав вимоги №78-МЛ, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 (а.с.28-32). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №78-МЛ від 27.10.2022 за договором про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 заборгованість становить 26\~254,95 грн, з яких: 8550,00 грн залишок по тілу кредиту; 15\~804,95 грн залишок по відсотках; 1900,00 грн залишок по комісії (зв.а.с.32). Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 15\~804,95 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №3515753 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами становить 15\~804,95 грн, які нараховані в період з 18.06.2021 по 07.10.2021 (а.с.27). Разом з тим, відповідно до п.п.1.3, 1.4 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 кредит надається строком на 30 днів з 17.06.2021 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 17.07.2021. Пунктом 2.3.1.2 договору про споживчий кредит №3515753 від 17.06.2021 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Отже, строк кредитування до 15.09.2021 включно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти за користування кредитом банк має право нараховувати лише впродовж строку дії кредитного договору, тобто до 15.09.2021 включно. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3515753 від 17.06.2021 вбачається, що в період з 18.06.2021 по 17.07.2021 включно нараховані відсотки в розмірі 5\~066,00 грн; з період з 18.07.2021 по 15.09.2021 включно нараховані відсотки в розмірі 12\~397,95 грн. Встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №3515753 від 17.06.2021, що 15.07.2021 сплачені відсотки у сумі 1998,00 грн, 02.08.2021 1542,00 грн. Отже, з урахуванням сплати, заборгованість за процентами станом на 15.09.2021 становить 13\~923,95 грн (5066+12397,95-1998,00-1542,00). Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за договором №3515753 від 17.06.2021, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 24\~373,95 грн, з яких: 8550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 13\~923,95 грн заборгованість за процентами; 1900,00 грн заборгованість за комісією, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В решті позовних вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 01.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 (зв.а.с.36). Відповідно до акту №638 наданих послуг від 06.07.2025 виконавцем надано клієнту, а клієнтом прийнято послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025: боржник [PERSON] , кредитний договір №3515753, сума наданих послуг відповідно до договору складає 8\~000,00 грн (а.с.37). Згідно з детальним описом наданих послуг від 06.07.2025 АО «Апологет» надані послуги, а саме: усна консультація клієнта, щодо перспектив та поряду стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год 00 хв; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год 30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год 30 хв; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт (зв.а.с.38). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, акту №638 наданих послуг від 06.07.2025, детального опису наданих послуг від 06.07.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.2). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 26\~254,95 грн, позов задоволений на суму 24\~373,95 грн, тобто на 92,84%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 2248,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу 2321,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial