Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , зацікавлена особа [PERSON] звернулись до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення. Короткий зміст та обгрунтування заяви [INFO] помер батько заявників [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №163. Для оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, заявники звернулись до державного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва заявникам було відмовлено, оскільки не можливо встановити факт родинного зв`язку між заявниками та їх померлим батьком, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтвах про народження прізвище заявників зазначено « [PERSON] », « [PERSON] », що підтверджується листом державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області №6-0/02-14 від 30.04.2025 року. Встановлення факту родинних відносин для заявників має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2025 року витребувані докази по справі. Представник заявників та заявники в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась, причини неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.2023 року, актовий запис №60, в якому у графі батька вказано - [PERSON] , в графі мати вказано [PERSON] . 28.05.1983 року заявник [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.12.2023 року, актовий запис №13. Заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1969 року, актовий запис №8, в якому у графі батька вказано - [PERSON] , в графі мати вказано [PERSON] . [INFO] помер батько заявників [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №163. Для оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, заявники звернулись до державного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва заявникам було відмовлено, оскільки не можливо встановити факт родинного звязку між заявниками та їх померлим батьком, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтвах про народження прізвище заявників зазначено « [PERSON] », « [PERSON] », що підтверджується листом державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області №6-0/02-14 від 30.04.2025 року. Факт родинних відносин підтверджується наступними доказами, а саме: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.2023 року, актовий запис №60, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1969 року, актовий запис №8, свідоцтвом про одруження батьків заявників серії [NUMBER] від 20.10.1962 року, актовий запис №12, в яких прізвище батька заявників зазначено вірно « [PERSON] », тому факт, що має юридичне значення, який просять встановити заявники доведений та не викликають у суду сумніву. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту родинних відносин для заявників має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved