Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-9765939 від 11.05.2024 в розмірі 17231,60 грн. судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, і витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 11.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір в формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 42884. Відповідно до умов договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 460 грн., порядок сплати якої визначено умовами договору. Отже, Позичальнику перераховується сума в розмірі 4600 грн. На виконання умов договору 11.05.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 20.01.2005 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №20012025-МК/ЕЙС ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 19531,60 грн. Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 5060 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору Відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19531,60 грн., яка складається з наступного: 5060 грн. - заборгованість по кредиту; 12171,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2300 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з им загальна сума заявлених до стягнення вимог становить:17231,60 грн. Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 25.06.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 20.10.2025 витребувано в АТ КБ « Приватбанк» інформацію. 21.11.2025 року на адресу суду від АТ КБ « Приватбанк надійшла запитувана інформація Згідно позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалася в судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надіслала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що 11.05.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] договір кредитної лінії № 00-9765939, укладено кредитний договір в формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 42884, відповідно до якого, сума кредиту становить - 4600грн. , строк дії кредиту - 360 днів. Дата остаточного повернення кредиту 06.05.2025 року згідно умов пункту 3.4 Договору. Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору стандартна процента ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Знижена процентна ставка протягом становить 1,32 %за кожний день користування кредитом. Пунктом 1.6 договору визначено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 160 грн. Пунктом 1.8 договору передбачено, що орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 9598,20 %. Пунктом 3.3 договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з урахуванням умов пункту 1.3 договору (а.с.8-12). Також 11.05.2024 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с.18-19). На виконання умов Кредитного договору, 11.05.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-2006, що належить [PERSON] (а.с.23) 21.01.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №21012025-МК/ЕЙС, згідно з умовами якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступає право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №21012025-МК/ЕЙС від 21.01.2025від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17231,6 (а.с.41 на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором № 00-9765939 від 11.05.2024, з яких: 4600грн. - заборгованість по кредиту; 12171,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 460 грн. - сума заборгованості по нарахованим комісіям., 2300 грн- штрафні санкції. (а.с.31-32). На виконання ухвали суду з АТ КБ « Приватбанк» надійшла інформація, з якої вбачається, що в Банку на ім`я [PERSON] емітовано о карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № Фінансовий номер телефону: за платіжною картою [NUMBER] за період 11.05.2024-15.05.2024 15.03.2024- [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даний [PERSON] . Згідно виписки з рахунка за період 11.05.2024-16.05.2024, 11.05.2024 надійшли кошти у сумі 4600 грн. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «Макс Кредит» чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингу. Таким чином, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за Договором кредитної лінії № 00-9765939 від 11.05.2024 року. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 00-9765939 від 11.05.2024 року у розмірі 17231,60 грн., яка складається з 5060 грн. заборгованості за тілом та 12171,60 грн. заборгованості за відсотками. Позивач ставить вимогу про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 7 000 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 07.04.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 34 до договору про надання правової допомоги від 07.04.2025. Обсяг наданих правових та юридичних послуг визначений у акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги на загальну суму 7 000, 00 грн, та включає в себе складання позовної заяви /5000,00 грн/ та вивчення матеріалів справи /1000 грн/, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації /500,00 грн./ та подача клопотання щодо отримання інформації /500,00 грн./,свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, довіреність від 04.12.2024. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved