Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Адвокат Губар А.Л., діючи в інтересах та від імені [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 21.04.2025, в подальшому уточнивши зміст та пред`явлені вимоги, просив суд: визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, інн [NUMBER] , батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №04 про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, інн [NUMBER] , інформацію про прізвище, ім`я та по батькові дитини, дату її народження, місце народження та відомості про мати залишити без змін. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року проживають як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто перебувають у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі, відомості про батька дитини при реєстрації її народження органами ДРАЦС були вказані на підставі ч.1 ст.135 СК України - « [PERSON] ». З моменту народження [PERSON] , [PERSON] як її біологічний батько бере участь у вихованні доньки, піклується про її розвиток, проявляє інтерес до навчання, забезпечує матеріально їх родину. Увесь вільний час родина проводить разом. З моменту народження сім`я у складі [PERSON] , [PERSON] та їх доньки [PERSON] мешкає разом за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на те, що [PERSON] - мати дитини, не є громадянкою України, не має паспортного документа, а відомості про батька дитини зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України, фактично [PERSON] не має громадянства, що може ускладнити отримання нею паспортного документа при досягненні 14-річного віку, в той час як біологічний батько [PERSON] є громадянином України, та зможе усунути ці суперечності при документуванні дитини паспортним документом. Оскільки [PERSON] є біологічним батьком дитини, однак юридично не вказаний у документах про народження дитини, тому з метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , встановлення правової визначеності у їх родинних стосунках, позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 05.05.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. На виконання ухвали суду 07.05.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] - адвоката Губара А.Л. надійшла позовна заява в уточненій редакції. Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву (в уточненій редакції) прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання; з власної ініціативи витребувано докази з Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 11.06.2025 на адресу суду від представника третьої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швуім Я.І. надійшли письмові пояснення з клопотанням про залучення [PERSON] до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; надано витребувані судом докази. Ухвалою суду від 23.06.2025, постановленою без оформлення окремого документа, задоволено клопотання представника третьої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швуім Я.І. про залучення [PERSON] до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (п.19 протоколу с/з). Ухвалою суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Присутні в судовому засіданні 12.12.2025 позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду в оригіналі результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства від 21.07.2025 №2630, надані ТОА «СІ ЕС ДІ ЛАБ», відповідно до яких підтверджено наявність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] на рівні батька та доньки. Пояснив, що з 2010 року та дотепер він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , а [PERSON] - їх біологічна донька, мешкають вони усі разом однією сім`єю. Зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС вони дійсно тривалий час не могли, оскільки [PERSON] не має громадянства України, не документована паспортом та тривалий час вони намагались вирішити питання отримання документів, проте це є складним. Про те, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно старшого сина, він дізнався пізніше. Будучи присутньою в судовому засіданні 12.12.2025, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та підтвердила обставини, викладені у позові та повідомлені позивачем у судовому засіданні. Додатково зазначила, що результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства, проведеного позасудово, вона отримала, з документом ознайомлена, та підтверджує, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком народженої нею дитини [PERSON] , [INFO] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком її онуки [PERSON] та перебуває з [PERSON] - її донькою та відповідно матір`ю [PERSON] у цивільному шлюбі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швуім Я.І. попередньо через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності з урахуванням позиції, викладеної у письмових поясненнях. Представник зауважила, що відділ ДРАЦС не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] виключно за умови їх доведення належними та допустимими доказами, зокрема, висновком судово-генетичної експертизи, адже обов`язок доведення заявлених вимог покладено на позивача. Державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , була здійснена не її матір`ю [PERSON] , а бабою - [PERSON] . При цьому, відомості щодо громадянства матері дитини та місця проживання в актовому записі про народження не були зазначені з огляду на відсутність документального підтвердження, а відомості про батька дитини зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України (актовий запис про народження №03, складений 26.07.2022). Оскільки [PERSON] не зверталася до відділу ДРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] шляхом доповнення відсутність відомостей стосовно неї як матері дитини, що унеможливлює розгляд заяви про визнання батьківства органами ДРАЦС у позасудовому порядку, тому звернення [PERSON] до суду із заявленими вимогами є правомірним. Зважаючи на перебої з електропостачанням та дію графіків стабілізаційних відключень, сторони та третя особа [PERSON] , кожен окремо, подали заяви про завершення розгляду справи та ухвалення рішення за їх відсутності у письмовому провадженні, підтримавши попередньо висловлену позицію. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, які про свою участь в судовому засіданні не заявили, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за обсягом наявних у справі доказів із частковим задоволенням заявлених вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] у КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР [PERSON] народила дитину жіночої статі. Державну реєстрацію народження дитини Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) проведено за заявою [PERSON] - баби дитини, поданою 09.06.2022 за вх. №4 разом з дублікатом медичного свідоцтва про народження №1368 від 11.08.2016. Актовий запис про народження дитини, зареєстрованої як [PERSON] , [INFO] , складений відділом ДРАЦС 26.07.2022 за №03, в якому матір`ю дитини зазначена [PERSON] , [INFO] (графи №№15, 16 актового запису «Відомості про матір» не заповнені у зв`язку з відсутністю документального підтвердження), відомості про батька дитини « [PERSON] » зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України. Вказані обставини встановлені за інформацією, що міститься у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.05.2025 №00051409707 та копії актового запису про народження №03 від 26.07.2022, наданих відділом ДРАЦС на виконання ухвали суду від 12.05.2025. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказував, що саме він є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що ніколи не заперечував, адже з 2010 року перебуває у фактичних стосунках з матір`ю дитини - [PERSON] , та з моменту народження дитини він у повному обсязі належно виконує свої батьківські обов`язки. Намір підтвердити своє батьківство у відношенні [PERSON] в судовому порядку обумовлений необхідністю встановлення правової визначеності у батьківських зв`язках з дитиною та вирішенням ряду питань, що слідують з цього, зокрема, отриманням громадянства України, зважаючи на те, що мати дитини паспортом громадянина України не документована та громадянства не має. На підтвердження факту того, що саме він є біологічним батьком [PERSON] , позивач надав суду результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства від 21.07.2025 №2630, надані ТОА «СІ ЕС ДІ ЛАБ», отримані позасудово. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, встановленим ч.1 ст.58 Конституції України, норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004, суд має вирішувати відповідно до норм ч.2 ст.128 СК України на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням вимог закону. Оскільки спірні правовідносини між сторонами щодо встановлення батьківства виникли у відношенні [PERSON] , яка народилася [INFO] , тому в даному випадку при вирішенні спору судом застосуванню підлягають відповідні правові норми СК України, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності, що достовірно підтверджують визнання батьківства саме за [PERSON] . Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України, адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених українським законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч.2 ст.125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається із ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судовим розглядом встановлено, а сторонами визнаний той факт, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року проживають як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Вказаний факт також підтвердила третя особа - [PERSON] , яка є матір`ю відповідача. При цьому, будучи матір`ю [PERSON] , відповідач [PERSON] беззаперечно визнала, що [PERSON] є біологічним батьком народженої нею дитини. У своєму рішенні від 07.05.2009 у справі «Kalachtva v.Russia» ЄСПЛ зазначив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Хоча судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, однак факт того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , підтверджується результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства від 21.07.2025 №2630, наданими ТОА «СІ ЕС ДІ ЛАБ», відповідно до яких підтверджено наявність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] на рівні батька та доньки. За даних обставин суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині визнання [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Щодо похідної позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини та зобов`язання відділу ДРАЦС на вчинення відповідних дій, суд виходить з такого. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.2.18 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Судовим розглядом встановлено, що реєстрація народження [PERSON] здійснена на підставі ч.1 ст.135 СК України за прізвищем матері « [PERSON] ». Оскільки мова йде про визнання батьком дитини [PERSON] і суд вбачає підстави для цього, слушним буде та відповідатиме інтересам дитини, на думку суду та з огляду на відсутність заперечень з боку матері дитини [PERSON] , внесення змін до актового запису про народження дитини №03 від 26.07.2022 таким чином: 1) зазначити у відомостях про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянство - Україна, який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., інн [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] »; 2) змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; інші відомості залишити без змін. Що ж стосується по батькові дитини, то відповідно до ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Суд зауважує, що по батькові дитини є частиною її імені, воно дозволяє визначити сімейну належність дитини, а також у деяких випадках і її національну належність. Власне ім`я особи, записаної батьком дитини, автоматично визначає по батькові дитини. Оскільки по батькові [PERSON] відповідає імені позивача, тому підстав для внесення будь-яких змін з цього приводу до актового запису про народження немає. Правових підстав для внесення будь-яких змін чи доповнень до актового запису про народження [PERSON] відносно матері дитини суд не вбачає, оскільки позасудовий порядок внесення таких змін безпосередньо за заявою особи, поданою до органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян за місцем складання актового запису, регламентовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зі змінами та доповненнями). Оскільки рішення суду про визнання батьківства є достатньою підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану при виконанні судового рішення, тому зобов`язання судом цього органу до вчинення таких дій за відсутності спору про це є неприпустимим. Зважаючи на некоректність заявлення вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження, невірність зазначення номеру актового запису та відсутність деталізації у прохальній частині позову дати його складання, суд вважає за необхідне вимогу в цій частині задовольнити частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та відсутність вимоги про відшкодування понесених ним витрат у справі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним.

Outcome: partial