Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 08.01.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 442970-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит в сумі 12000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти на сплатити проценти за користування кредитним коштами. Також, 08.01.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 442970-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 3 000 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало, та надало відповідачці кредитні кошти, разом з тим відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, частково сплатила кошти, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 08.08.2025 в розмірі 30207,01 грн., в т.ч. 14327,33 грн. по тілу кредиту, 15879,68 грн. процентів, яку товариство просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2422,40грн. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 12.12.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 08.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір 442970-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 08.01.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 442970-КС-001 про надання кредиту. 08.01.2022 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 442970-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до п.1.1 договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 12000 грн. строком на 24 тижні - до 25.06.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86587500% в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1800 грн. Пунктом 3 договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 25.06.2022, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальник по кредитному договору складав 26400грн., в т.ч.: проценти за користування кредитом 12600грн., кредит 12000 грн., комісія за надання кредиту 1800 грн. 08.01.2022 ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до договору № 442970-КС-001 від 08.01.2022, відповідно до умов якого позивач надав додатковий кредит в сумі 3000 грн. (п. 1). Після надання додаткової суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 15000 грн. (п. 2.2). Пунктом 5. додаткової угоди передбачено сплату комісії в розмірі 450 грн. Пунктом 6.3 додаткової угоди № 1 сторони погодили графік платежів, де останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 25.06.2022, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальник по кредитному договору складав 33000,11 грн., в т.ч.: проценти за користування кредитом 15646,20 грн., кредит 15000грн., комісія за надання додаткової суми кредиту 450 грн. ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором № 442970-КС-001 від 08.01.2022 про надання кредиту, додатковими угодами № 1, перерахувавши 08.01.2022 на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000грн. та 3000 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача. Відповідачка у рахунок погашення отриманого кредиту та плати процентів за користування кредитом здійснила платежі по банківських реквізитах позивача на загальну суму 8217,52 грн., в т.ч. 672,67 грн. на погашення кредиту, 5294,85 грн. на погашення процентів, 2250 грн. на погашення комісії, тобто належним чином умови кредитного договору не виконувала. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 08.08.2025 утворилася заборгованість, яка становить 30207,01 грн., в т.ч. 14327,33 грн. по тілу кредиту, 15879,68 грн. процентів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір № 442970-КС-001 від 08.01.2022 про надання кредиту підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором G-9454, направленим через телекомунікаційну систему, на номер телефону [NUMBER] . Шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена 08.01.2022 Додаткова угода №1 до кредитного договору, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.01.2022 [PERSON] звернулася до ТОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 12000грн. строком на 24 тижні. Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що, з огляду на неналежність виконання [PERSON] зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів. Позивач, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 0,86587500% в день (фіксована ставка). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував, а відповідач сплатив комісію в розмірі 2 250 грн. За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15. Зі змісту п. 1 кредитного договору № 442970-КС-001 від 08.01.2022, п. 5 додаткової угоди від 08.01.2022 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1800 грн. та 450 грн. (за зміну умов договору) відповідно, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору, встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Графіком платежів визначено платежі за додаткові та супутні послуги товариства, у тому числі комісії за надання кредиту в сумі 1800 грн. та 450 грн. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного № 442970-КС-001 від 08.01.2022 щодо сплати комісії в розмірі 1800 грн., додаткової угоди № 1 від 08.01.2022 щодо сплати комісії в сумі 450 грн. відповідно, за надання кредиту (зміну умов договору) є нікчемними. Разом з тим відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Перерахунок та визначення фактичної заборгованості за тілом кредиту призведе, у свою чергу, до перерахунку та визначення фактичного розміру інших складових заборгованості, таких як, зокрема, проценти (відсотки) за користування кредитом та можливі штрафи і пеня. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 15.01.2020 за результатом розгляду справи №363/940/16-ц (провадження №61-19224ск18). Проте наданий позивачем розрахунок заборгованості складений без урахування наведених положень про нікчемність окремих пунктів спірного кредитного договору. Іншого розрахунку позивачем суду не представлено. Судом встановлено, що відповідачкою сплачено на погашення комісії - 2250 грн. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», що У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Таким чином, кошти в сумі 2250 грн. підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по тілу кредиту. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 442970-КС-001 від 08.01.2022 в сумі 27 957 грн. 01 коп., в т.ч. 12 077 грн. 33 коп. заборгованості по тілу кредиту, 15 879 грн. 68 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 241 грн. 93 коп. (2422,40х27957,01:30207,01).

Outcome: partial