Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом міської ради міста Авдіївка Донецької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях належить квартира [ADDRESS] . З метою здійснення підготовчих дій для отримання компенсації за пошкоджене житло 02 серпня 2025 позивач звернувся до Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про державну реєстрації права власності. Однак державним реєстратором винесено рішення від 03.09.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дії. Відмова реєстратора обумовлена тим, неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь - який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка Покровського району Донецької області. Тому позивач звертається до суду для відновлення свого права власності. Ухвалою суду від 06.10.2025 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.11.2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, але його представник надіслала заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та членам його родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 46,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 09 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області. Згідно з Реєстраційним написом в зазначеному свідоцтві, право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем в Донецькому бюро технічної інвентаризації, про що 16.10.1998 року було здійснено запис в реєстрову книгу за № 29 за реєстровим № 4894. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира має загальну площу 46, 60 кв.м., житлову 30, 50 кв. м. Місто Авдіївка відноситься до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 р. З метою здійснення підготовчих дій для отримання компенсації за пошкоджене житло 02.08.2025 позивач звернувся до Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про державну реєстрації права власності. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 03.09.2025 року за №80659491 позивачу відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв?язку з відсутністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформації щодо права власності на вищевказану квартиру. Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька. Відтак, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», позивач та державні реєстратори не мають. Згідно із\~статтею 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1\~ст. 317 ЦК України\~передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до рішення від 03.09.2025 року за № 80659491 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено позивачу в проведенні реєстрації права власності на спірну квартиру на підставі наданих документів про право власності, тому що неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстроване право власності. Таким чином, судом встановлено, що дійсно позивач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 09.10.1998 року Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, і право власності на квартиру було зареєстроване у встановленому законом порядку, який діяв на час укладення правочину. Враховуючи, що право власності було отримане до 01.01.2013 року, відомості про державну реєстрацію зберігались в КП « Донецьке БТІ» в м. Донецьку, яке з 2014 року є окупованим. Правочин не був внесений до Державного реєстру права власності на нерухоме майно, після початку його функціонування, тому що документація про реєстрацію права власності в КП «Донецьке БТІ» залишилась на окупованій території . А тому власник позбавлений можливості підтвердити реєстрацію права власності в позасудовому порядку і це є перешкодою в реалізації позивачем свого права власності. Позовні вимоги\~про визнання\~ права\~власності на\~частку \~в спільній\~сумісній власності\~ ґрунтується\~на положеннях\~ст.370\~ЦК України,\~відповідно до\~якої співвласники\~мають право\~на виділ\~у натурі\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом.\~ У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд виходить\~із рівності\~часток всіх\~співвласників,\~тому що\~не надано\~доказів про\~будь-які\~домовленості про\~інше \~та інші\~докази передбачені\~законом. Враховуючи , що відповідно до правовстановлюючих документів квартира належить чотирьом співвласникам, то їх частки є рівними, по 1/4 частці кожному. Тому, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі .

Outcome: approved