Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до Шахтарського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі [PERSON] з 2019 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у них народилось троє дітей донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відмовляється, тому вона вимушена звернутись з позовом до суду. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, у позовній заяві прохала суд розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Також зазначив, що він вже сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу). У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане 19.02.2022 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане 18.02.2022 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане 06.06.2023 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)), які проживають разом із матір`ю, позивачкою у справі, та повністю перебувають на її утриманні. Домовленості щодо утримання трьох дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вказав Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 693/1218/20, закон визначає аліменти саме як кошти, що необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.(ст.182 СК). Відповідно до положень ст. 183 СК України за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на трьох дітей може бути присуджено аліменти в розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку на кожну дитину. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України). Враховуючи вищевикладене, виходячи з мінімальних потреб дітей та їх належного забезпечення, обопільного обов`язку батьків утримувати дітей, аналогії закону, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову, тобто з 22.10.2025 року і до повноліття дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved