Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 22.10.2025 року через канцелярію подали у Сколівський районний суд Львівської області позовну заву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7235, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ними у рівних частинах - по за кожним у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Волосянка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна -житловий будинок (позначений у технічній документації літерою А-1), загальною площею - 62,2 кв. м., житловою площею - 38,8 кв. м., з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В, Е), двома убиральнями (позначені у технічній документації літерами Г, Ж), навісом (позначений у технічній документації літерою Д), та господарською спорудою - колодязем № 1, розташований за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 771 грн. 10 коп., кожен із позивачів не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Волосянка Стрийського району Львівської області у віці 86 років померла матір обох позивачів - [PERSON] , яка за життя усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті не розпорядилася, відповідного заповіту не складала. Отож, після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина за законом, у тому числі й на належне їй право на спірне домоволодіння. Обоє позивачів є єдиними спадкоємицями за законом першої черги усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вони обоє прийняли спадщину та не відмовилися від неї. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння у рівних частинах обоє позивачів не можуть у зв`язку із втратою в оригіналі правовстановлюючого документа. З огляду на вказане, отримавши 20.06.2025 року відмову приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В. у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння, обоє позивачів змушені були звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до неї про визнання права спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом не подала. Однак, вказаний відповідач через уповноваженого представника - Обухівського О.В., у своєму клопотанні про здійснення цього судового провадження у цілому за відсутності зазначеного представника, одночасно виклав свою позицію у цій справі, за змістом котрої він просить ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства України та встановлених обставин на підставі зібраних у цій справі доказів. Заяви та клопотання сторін у справі. Представниця обох позивачів - адвокатка Комарницька М.В. 24.11.2025 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 8092, у котрому повідомила про причини неможливості приймати участь у підготовчому засіданні (обумовлена зайнятість), а тому просила проводити підготовче засідання за її відсутності та за відсутності її довірителів, при цьому підготовче засідання просила закрити, а цю справу призначити до розгляду по суті. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у порядку представництва, котре здійснює Обухівський О.В., засобами електронного зв`язку 27.10.2025 року скерував до Сколівського районного суду Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1849, про здійснення судового провадження у цій справі у цілому за відсутності уповноваженого представника. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.10.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 24.11.2025 року, 12:00 год.. Витребувано за власною ініціативою від приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В. належно засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Волосянка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, якщо така спадкова справа заводилася. Від приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В. 11.11.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 15/2025, заведеної 17.02.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Волосянка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 7740, з якоїне вбачається тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб, окрім як тих, хто приймає участь у справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24.11.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 16.12.2025 року о 12:00 год.. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Обоє позивачів у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті не з`явилися, однак забезпечили явку своєї уповноваженої представниці - адвокатки Комарницької М.В., яка висловила позицію на підтримання позовних вимог своїх довірителів до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті явку уповноваженого представника не забезпечила. Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності її учасників, які не з`явилися/не забезпечили явку уповноважених представників, та неявка яких не була перешкодою для можливості судового розгляду такої справи. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав обох позивачів за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких їх прав відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що обоє позивачів є дітьми спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 86 років ус. Волосянка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвами про їх народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Сколівським райбюро ЗАГС Львівської області 01.07.1961 року (копія міститься у справі, а. с. 17) та на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області 10.12.1985 року (копія міститься у справі, а. с. 18). Своєю чергою, факт смерті спадкодавиці [PERSON] стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області 03.05.2012 року (копія міститься у справі, а. с. 16). Судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] за життя заповіту щодо розпорядження належними їй правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою старостою сіл Волосянка, Ялинкувате, Хащованя Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 06.05.2025 року за вих. № 25/01.04-1/241 (копія міститься у справі, а. с. 21). Судом встановлено й те, що обоє позивачів, які бажають оформити спадщину після смерті матері [PERSON] , єдині прийняли спадщину, так як вони обоє були зареєстрованими разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини в одному житлі - спірному домоволодінні, що стверджується відповідними відмітками про задеклароване місце проживання обох позивачів у їх паспортах громадян України (копії містяться у справі, а. с. 7-9, 12-13). Вони також у встановленому законом порядку та строки не відмовилися від спадщини після смерті спадкодавиці [PERSON] , а, навпаки, 17.02.2025 року подали заяви до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В. про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом як спадкоємці першої черги (копії містяться у справі, а. с. 53, 62). Відтак, обоє позивачів як спадкоємці першої черги за законом, вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог у цій справі, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), загальною площею - 62,2 кв. м., житловою площею - 38,8 кв. м., господарських будівель - трьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Е), двох убиралень (позначені у технічній документації літерами Г, Ж), навісу (позначений у технічній документації літерою Д), та господарської споруди - колодязя № 1, будинок збудований у 1995 році із добудовами у 1990 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Згідно даних технічного архіву, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за спадкодавицею [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сколівського районною Радою народних депутатів Львівської області 15.02.1990 року, номер у реєстрі 126 (копія мітиться у справі, а. с. 24). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 03.07.2025 року суб`єктом господарювання - КП Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення обох позивачів (копія міститься у справі, а. с. 32-37), довідкою КП Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 10.07.2025 року за вих. № 1677 (копія міститься у справі, а. с. 25),витягом з погосподарської книги № 5, адміністратором відділу ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 20.08.2025 року за вих. № 25/01.04-1/381 (копія міститься у справі, а. с. 19). Як уже йшлося вище, обоє позивачів у справі зверталися до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння, однак 20.06.2025 року одержали колективну відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 139/02-14, через відсутність/втрату правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння (копія міститься у справі, а. с. 22). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до частин 1, 3-4 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 910/10784/16, номер провадження 12-30гс21). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів обох позивачів у справі, виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавицею [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт ніким не оспорюється, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавицею [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння відсутній в силу того, що спадкодавиця [PERSON] , хоча й зареєструвала за життя своє право на спірне домоволодіння в цілому, проте у подальшому втратила в оригіналі вказаний правовстановлюючий документ, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування обома позивачами прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палінської О.В., то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав обох позивачів як спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті зазначеної спадкодавиці та не відмовилися від такої спадщини за законом. За таких наведених вище обставин справи, а також з урахуванням обрання обома позивачами у межах пред`явлених ними позовних вимог способу захисту своїх порушених прав щодо спадкування, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить таке їх порушене право, позовні вимоги підлягають до задоволення. Отож, слід визнати за обома позивачами право спільної часткової власності - по частині за кожним, на житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), загальною площею - 62,2 кв. м., житловою площею - 38,8 кв. м., з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В, Е), двома убиральнями (позначені у технічній документації літерами Г, Ж), навісом (позначений у технічній документації літерою Д), та господасрькою спорудою - колодязем № 1, розташований за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Волосянка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати, котрі полягають у сплаті обома позивачами судового збору за пред`явлення ними позовної заяви до суду у розмірі по 1 211 грн. 20 коп. кожним, і підтверджуються квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки одного із відділень АТ КБ «Приват Банк» від 22.10.2025 року (містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на обох позивачів порівну як єдиних спадкоємців спірного майна першої черги за законом. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved