Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Ліневич М.Т. звернувся до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Житомира Житомирської області, Україна, який загинув поблизу населеного пункту Солоне Покровського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Крім того, представник заявника просить місцем смерті [PERSON] , [INFO] , вважати селище Солоне Покровського району Донецької області, днем смерті вважати [INFO] . При цьому, представник заявника посилається на те, що після початку повномасштабного вторгнення держави-агресора на територію України, син заявника - [PERSON] , [INFO] був мобілізований 22.10.2024 року\~до Збройних сил України, та з 06.12.2024\~року зарахований на посаду номера 1 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Військове звання солдат. 13.01.2025\~року надійшло сповіщення сім?ї №1137\~від [INFO] про те, що солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу 22.10.2024\~року, зник безвісти 01.01.2025,\~під час виконання бойового завдання по стримуванню російської агресії, на позиції поблизу населеного пункту Солоне Покровського району Донецької області. З матеріалів проведеного службового розслідування (акт від 09.03.2025 року\~№ 5439), встановлено, що 01.01.2025 року\~відбулися штурмові дії стрілецьким вогнем та FPV-дронами по групі облаштування на позиції «Точка 35», поблизу населеного пункту Солоне Покровського району Донецької області. 29 грудня\~2025\~року у темну пору доби військовослужбовці групи облаштування, у тому числі - прикомандировані до них солдат [PERSON] та солдат [PERSON] , прибули на позицію « [INFO] », поблизу села Солоне Покровського району Донецької області. Позиція була під постійним вогневим контролем FPV-дронів, тому переміщення було ускладненим і здійснювалося переважно у нічний час. [INFO] » відбувся стрілецький бій під прикриттям ворожих FPV-дронів. Внаслідок бою, солдати [PERSON] і [PERSON] отримали поранення, несумісні з життям. Описані події відтворено на підставі записів у журналі бойових дій військової частини\~ [NUMBER] \~№ 32т від 01.01.2025 року, пояснення солдата [PERSON] та рапорту (доповіді) тимчасово виконуючого обов?язки командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] \~майора [PERSON] від 13.01.2025 року\~№\~1372. З описаного можна зробити висновок про те, що солдати [PERSON] та [PERSON] загинули під час виконання бойового завдання. В той же час, через неможливість здійснення евакуації їх тіл, а, відтак, відсутності достовірного підтвердження факту загибелі, слід вважати солдатів [PERSON] та [PERSON] такими, що зникли безвісти 01.01.2025 року за особливих обставин у ході бойових дій під час виконання службових обов?язків по захисту Батьківщини. Цим службовим розслідуванням не встановлено обставин, за яких солдата [PERSON] можливо вважати особою, що самовільно залишила військову частину, здійснила добровільну здачу у полон або вчинила дезертирство. У бланку отриманих пояснень від 23.02.2025 року\~солдата [PERSON] зазначено, що внаслідок бою загинули [PERSON] і [PERSON] . Які саме травми вони отримали, солдату [PERSON] не відомо, але їх тіла залишилися на полі бою, оскільки не було можливості евакуювати. Відомості про [PERSON] , як про особу, яка зникла безвісти за особливих обставин, внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом від 12.09.2025 року. Наказом №13 командира військової частини [NUMBER] \~від 13.01.2025 року\~наказано вважати особами, які зникли безвісти, військовослужбовців, зокрема, солдата [PERSON] , номера 1 гранатометного відділення гранатометного взводу 3 механізованого батальйону. Обставини загибелі [PERSON] саме 01.01.2025\~року підтверджуються наказом командира військової частини [NUMBER] \~від 21.03.2025 року «Про результати службового розслідування щодо уточнення причин і умов зникнення безвісти військовослужбовців частини [NUMBER] » та витягом із Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] \~з механізованого батальйону від 15.11.2024 року. 15.01.2025 року Житомирським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирські області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025060400000196, за фактом зникнення безвісти [PERSON] . Від встановлення факту загибелі сина [PERSON] при виконанні військової служби, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника та його дружини, як членів сім?ї загиблого військовослужбовця. Вказаний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки, а саме - отримання виплат, передбачених законодавством, оформлення спадщини. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім?ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов?язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, в яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов?язані із зобов?язаннями. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2025 року заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2025 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву з підстав, зазначених у ній, та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб Військової частини [NUMBER] , Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила задовольнити подану заяву. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без присутності представника Відділу, в якій просить вирішити питання, виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства, вказавши всі відомості, необхідні для належного складання актового запису про смерть. Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.1975 року. Згідно з копією витягу із наказу Командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 06.12.2022 року №269, вважати такими, що прибули з відрядження та приступили до виконання службових обов`язків з пункту постійної дислокації с. Мала Любаша нижче поіменованих військовослужбовців, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань до м. Павлоград 06.12.2024 року: 407 солдат [PERSON] . Зарахувати на котлове забезпечення зі сніданку 07.12.2024 року. У відповідності до копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 13.01.2025 року №13, нижчепойменовані військовослужбовці, які перебували в районі виконання бойових завдань на території України, в складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, вважати такими, що [INFO] в н. п. Солоне Покровського району Донецької області зникли безвісти військовослужбовці механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , а саме: солдат [PERSON] , номер обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону, з 02 січня 2025 року виключити з продовольчого забезпечення та призупинити виплату грошового забезпечення на картковий рахунок. 13.01.2025 року [INFO] на поштову адресу заінтересованої особи у справі [PERSON] було направлене сповіщення сім`ї № 1137, з якого вбачається, що солдат [PERSON] , [INFO] , номер обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу [INFO] 22.10.2024 року, зник безвісти 01.01.2025 року, під час виконання бойового завдання по стримуванню російської агресії на позиціях поблизу населеного пункту Солоне Покровського району Донецької області. Як вбачається з копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.02.2025 року № 1404 «Про призначення службового розслідування для уточнення причин і умов зникнення безвісти військовослужбовців військової частини [NUMBER] », вирішено провести службове розслідування, з метою уточнення причин та умов зникнення безвісти відносно номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . У матеріалах справи міститься копія бланку отримання пояснень від 23.02.2025 року (пояснення відібрано у рамках службового розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовців [PERSON] та [PERSON] ), у відповідності до якого, солдат [PERSON] , серед іншого, повідомив про те, що 01 січня 2025 року, близько 09 години, [PERSON] по рації отримав повідомлення про небезпеку від тих хлопців, які стояли трохи далі від них ( [PERSON] , [PERSON] ), а через декілька хвилин почались штурмові дії ворога, на точці 35 відбувся стрілецький бій із застосуванням ворожих FPV-дронів. Внаслідок бою, загинули [PERSON] і [PERSON] . Які саме травми вони отримали, [PERSON] невідомо, але їх тіла залишилися на полі бою, оскільки не було можливості евакуювати. У відповідності до копії акту службового розслідування від 09.03.2025 року, вирішено службове розслідування вважати завершеним; номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] та старшого навідника 3 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] визнати зниклими безвісти 01 січня 2025 року за особливих обставин, а саме під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Крім того, як зазначено у вищевказаному акті службового розслідування, цим службовим розслідуванням не встановлено обставин, за яких солдата [PERSON] та [PERSON] можливо вважати особами, що самовільно залишили військову частину, здійснили добровільну здачу в полон або вчинили дезертирство. Як вбачається з копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 21.03.2025 року № 1996од «Про результати службового розслідування щодо уточнення причин і умов зникнення безвісти військовослужбовців військової частини [NUMBER] », вирішено службове розслідування вважати завершеним; номера обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] вважати таким, що зник безвісти 01 січня 2025 року за особливих обставин, а саме під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини в районі ведення бойових дій, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Окрім того, у матеріалах справи міститься копія витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] 3 механізованого батальйону інв. № 375дск від 15.11.2024, у відповідності до якої, 01.01.2025 року, у період часу з 08 год. 59 хв. до 10 год. 21 хв., відбувалися штурмові дії по групі облаштування за координатами ( [NUMBER] ) (700 м північно-західніше н.п. Вовкове Покровського району Донецької області). Втрати особового складу: зниклі безвісти 2 в/с: солдат [PERSON] , старший навідник 3 гранатометного відділення, гранатометного взводу, 3 механізованого батальйону; солдат [PERSON] , номер обслуги 1 гранатометного відділення, гранатометного взводу, 3 механізованого батальйону; втрати противника 200 2 в/с. Інші втрати уточнюються. У свою чергу, з копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20250912-2257 від 12.09.2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій); дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 10.02.2025 року. Станом на 10.12.2025 року, у суду відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] живий, перебуває у полоні, знаходиться на непідконтрольній території з інших причин, чи виїхав за межі України тощо. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною першою статті\~15\~та частиною 1 статті\~16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 частини 2\~статті 293 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 306 ЦПК України,\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Статтею 46 ЦК України\~встановлено,\~що фізична\~особа може\~бути оголошена\~судом померлою,\~якщо у\~місці її\~постійного проживання\~немає відомостей\~про місце\~її перебування\~протягом трьох\~років,\~а якщо\~вона пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю\~або дають\~підставу припускати\~її загибель\~від певного\~нещасного випадку,\~-\~протягом шести\~місяців,\~а за\~можливості вважати\~фізичну особу\~загиблою від\~певного нещасного\~випадку або\~інших обставин\~внаслідок надзвичайних\~ситуацій техногенного\~та природного\~характеру -\~протягом одного\~місяця після\~завершення роботи\~спеціальної комісії,\~утвореної внаслідок\~надзвичайних ситуацій\~техногенного та\~природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа\~оголошується померлою\~від дня\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~це.\~Фізична особа,\~яка пропала\~безвісти за\~обставин,\~що загрожували\~їй смертю\~або дають\~підстави припустити\~її загибель\~від певного\~нещасного випадку\~або у\~зв`язку\~з воєнними\~діями,\~збройним конфліктом,\~може бути\~оголошена померлою\~від дня\~її вірогідної\~смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 47 ЦК України,\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена у судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 7 листопада 2023 року - у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22 та від 29 березня 2023 року - у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, у тому числі - при обставинах, що загрожували їй смертю. Указаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі, залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку, у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій\~статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас, абзацом 2 частини 2\~статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»\~передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Окремо слід зазначити про те, що воєнний стан - це конкретний правовий режим, який запроваджується у випадку загрози або фактичного нападу на країну іншою державою чи навіть кількома державами. Воєнні дії - це організоване застосування військ, сил і засобів для воєнних операцій на суші, на морі, в повітрі тощо. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,\~Указом Президента України № 64/2022\~з 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан, який триває і на даний час. Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок про те, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2\~ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, (у подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376). У цьому Наказі визначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж, цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим, суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому ч. 2\~ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні, загалом, або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території, суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п. п. 81, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22). Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим ч. 2\~ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація у країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2\~ст. 46 ЦК України\~йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2\~ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій, ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити у полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а, відтак, і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22). Як вбачається з матеріалів справи, солдат [PERSON] , [INFO] , номер обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу [INFO] 22.10.2024 року, зник безвісти 01.01.2025 року, під час виконання бойового завдання по стримуванню російської агресії на позиціях поблизу населеного пункту Солоне Покровського району Донецької області. У свою чергу, населений пункт Солоне \~це село\~(до 2011 року - селище)\~Покровської міської територіальної громади\~Покровського району\~Донецької області в\~Україні. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій 28 лютого 2025 року № 376, станом на день ухвалення цього рішення судом, населений пункт Солоне, який входить до Покровської міської територіальної громади\~Покровського району\~Донецької області, поблизу якого, під час виконання бойового завдання, зник безвісти [PERSON] , віднесено до територій активних бойових дій, які розпочато 23.08.2024 року та не припинено на даний час, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення [PERSON] померлим не розпочався і звернення заявника [PERSON] із цією заявою є передчасним, а тому вона не може бути задоволена судом із вищенаведених підстав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed