Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

24 червня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12 березня 2021 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії № 631583123. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03 березня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 122\~969,42 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 631583123 від 12 березня 2021 року в розмірі 122\~969,42 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~254,00 грн. Ухвалою судді від 25 червня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження,\~передбаченого статтями\~274-279\~ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. Суддею також було прийнято рішення щодо формування, зберігання та розгляду судової справи у змішаній (паперовій та електронній) формі, що передбачено пунктом 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, пунктом 1 розділу VII\~Інструкції з\~діловодства в\~місцевих та\~апеляційних судах\~України,\~затвердженої Наказом\~Державної судової адміністрації України 20\~серпня 2019\~року №\~814 (у\~редакції наказу\~Державної судової адміністрації\~України від 17 жовтня 2023 року\~№ 485). Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Того ж дня судом ухвалено заочне рішення, яким позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто із [PERSON] , [INFO] , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», заборгованість за кредитним договором №631583123 від 12 березня 2021 року в розмірі 122\~969 (сто двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 42 копійки, а також судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 10\~254 (десять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. 26 серпня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Огризков А.А., про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2025 року по цивільній справі № 541/2432/25 провадження № 2/541/1244/2025 за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначила, що не отримувала від суду позовної заяви та доданих до неї документів так як з початку повномасштабного вторгнення росії виїхала за межі території держави України до держави Канада та повернулась лише в серпні 2025 року. Не маючи зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі Електронний суд та не користуючись мобільними телефонами українських операторів, вона не знала про наявність судової справи. Лише повернувшись в Україну та зареєструвавшись в додатку «Дія» отримала інформацію про наявність судової справи. Тому до даного часу вона не мала повного уявлення про вимоги позивача. З приводу обставин справи вказала, що протягом свого життя не мала жодних правовідносин з АТ «Сенс Банк», у тому числі: не укладала з ним жодних договорів і не отримувала від нього жодних коштів. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року заяву [PERSON] про\~перегляд заочного\~рішення задоволено, скасовано заочне рішення Миргородського міськрайонного суду від 04 серпня 2025 року по цивільній справі № 541/2432/25 провадження № 2/541/1244/2025 за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а справу призначено до судового розгляду. 14 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» з огляду на наступне. Наданими суду доказами не підтверджується той факт, що АТ «Сенс-банк» є АТ «Альфа-банк» із зміненою назвою. До позовної заяви АТ «Сенс-банк» додало кредитну справу [PERSON] в АТ «Альфабанк», яка містить оферту [PERSON] від 12.03.2021 на укладання угоди АТ «Альфа-банк» про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-банк», яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк», який станом на 12.03.2021 був розміщений у загальному доступі мережі Інтернет на сайті АТ «Альфа-банк» із назвою: www.alfabank.ua. Сам договір позивачем суду не надавався, а сайт АТ «Альфа-банк» із назвою: www.alfabank.ua серед переліку доступних для перегляду сайтів відсутній. У зв`язку з цим зміст договору станом на 12.03.2021 залишається невідомим і встановити його зміст не представляється можливим. Крім, того, у матеріалах справи наявні дві оферти, однак відсутній жоден акцепт відповідача на оферту АТ «Альфа-банк». Також звернули увагу, що [PERSON] з невідомих причин зазначила в Оферті проценту ставку 39,99%, хоча на той час облікова ставка НБУ складала 6,00%, з огляду на що, угода між АТ «Альфа-банк» і [PERSON] про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-банк» від 12.03.2021 є нікчемною. До того ж докази, які АТ «Сенс-банк» додав до позовної заяви, зокрема, кредитна справа не містить документального підтвердження передачі [PERSON] кредитної картки, а остання заперечує такий факт. Також відповідно до виписки по рахунку [PERSON] з кредитною карткою усі фінансові операції по її рахунку з використанням кредитної картки здійснювалися на території міста Києва, проте [PERSON] протягом цього часу проживала у місті Миргороді Полтавської області, що виключає використання нею кредитної картки на території міста Києва. Член Правління АТ «Сенс Банк» [PERSON] не є керівником цієї установи, а тому у нього не виникло право видачі довіреності на підставі закону, у зв`язку з чим, довіреність на ім`я адвоката Кізко Л.С. та усі документи та дії, вчинені нею на підставі цієї довіреності, є нікчемними. Також заслуговує на увагу, що відсутні будь-які документи, що підтверджують витрати АТ «Сенс Банк» на професійну правничу допомогу адвоката Кізко Л.С. 21 жовтня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначив наступне. 12.03.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. На підтвердження даного факту додано повний статут/протокол про зміну найменування. У зв`язку зі зміною найменування і націоналізацією АТ «Сенс Банк» його офіційним сайтом є www.sensebank.ua. Всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АльфаБанк», який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.sensebank.ua (архівна версія публічної пропозиції, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною - https://sensebank.ua/storage/files/publichnoe-predlozhenie-na-oformlenie-dbo-flz-03032021.pdf). Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. Таким чином 12.03.2021 року між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631583123. Банк взяті відповідно до угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку, яка може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. 27 жовтня 2025 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких вона наполягала на доводах, викладених у відзиві на позовну заяву, та додатково пояснила, що у зв`язку із невідкладними обставинами дійсно звернулася до АТ «Альфа-банк» з метою отримання кредиту на суму 5 тис. грн. На пропозицію невідомого їй працівника АТ «Альфа-банк» вона підписала кілька запропонованих документів невідомого їй змісту. Невідомий їй працівник АТ «Альфа-банк» лише усно повідомив їй, що АТ «Альфа-банк» надасть їй кредит на суму 5 тис. грн. Проте ніяких письмових документів, у тому числі письмового акцепту АТ «Альфа-банк» він їй не надав. Так саме він не надав їй ніяких коштів та кредитну картку АТ «Альфа-банк». Оскільки кошти були потрібні відповідачці терміново, за час оформлення кредиту ці обставини втратили актуальність. Тому вона залишила приміщення АТ «Альфа-банк». Відповідно в подальшому вона не користувалася кредитною карткою та кредитними коштами АТ «Альфа-банк». 12 листопада 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач заперечував проти доводів відповідача з огляду на те, що в матеріалах справи міститься статут, де в пункті 1.1 вказано Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714) є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Пункт 1.2. Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником: 1) усіх прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714…. В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, в якому наявна печать Банку, де вказаний код ЄДРПОУ. Також надано витяг із ЄДР юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань, де зазначено, що Шклярук О.Г. має право підписувати довіреності. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у поданих до суду додаткових пояснення повідомила, що у зв`язку з територіальною віддаленістю Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у неї відсутня можливість брати участь у судових засіданнях, тому просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на відмові у задоволенні позову з огляду на доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Заслухавши представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. 12 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач підписанням цієї оферти своїм підписом пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком. Відповідно до змісту оферти відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] з електронним платіжним засобом у гривні, випущено міжнародну платіжну карту MasterCard DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту випуску. Встановлено, що сума доступного кредиту на момент складання оферти 5,100 грн.; максимальна сума кредиту 200\~000 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 39,99% річних; тип процентної ставки фіксована; обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості але не менше 50 грн. Всі відносини між позичальником та банком, істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані угодою, права та обов`язки сторін, порядок зміни і припинення дії угоди, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов угоди регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Архівна версія даного договору, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена на офіційному сайті Акціонерного товариства «Сенс Банк» та є публічно доступною. Зі змісту п. 2.1.2. анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», підписаної 12 березня 2021 року представником АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , вбачається, що відповідач в день підписання цього акцепту підтвердила отримання примірника договору та всіх додатків до нього, ознайомилась з положенням законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами банку згідно із договором, також їй відомо про те, що рахунки відкриті на підставі договору забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності; на момент підписання цього акцепту отримала згоду осіб щодо яких АТ Альфа-Банк може здійснювати обробку персональних даних; надала банку доручення на здійснення договірного списання коштів у визначених договором випадках та порядку з будь-яких рахунків, що будуть відриті їй на підставі договору; а у випадку відсутності або недостатності коштів на будь-якому з рахунків, що будуть відкритті на її ім`я, на підставі договору, у валюті, що відповідає валюті зобов`язання, доручила здійснювати продаж списаної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку та на умовах, передбачених договором; до укладення Договору отримала інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; в дату підписання цього Акцепту отримала примірник Акцепту в паперовому вигляді; завантажила, ознайомилась і, відповідно, у дату складання і підписання цього Акцепту, самостійно отримала Публічну пропозицію. Крім того 12 березня 2021 року відповідачем [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заяву (акцепт) № 248.631583123.111; 227.631583123.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування. Доводи відповідача про неможливість ідентифікувати банк, з яким було укладено кредитний договір, як Акціонерне товариство «Альфа-Банк» суд не приймає до уваги, оскільки у ряді документів, наданих позивачем та підписаних відповідачем, зокрема, оферті, анкеті-заяві, паспорті споживчого кредиту, міститься повна назва банку, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та адреса місцезнаходження юридичної особи, а також номер та дата видачі банківської ліцензії, що дає змогу однозначно ідентифікувати кредитодавця як АТ «Альфа-Банк». Також відповідач наполягала на тому, що не укладала жодних кредитних договорів з АТ «Альфа-Банк», однак у матеріалах кредитної справи, наданих позивачем при зверненні до суду, містяться копії паспорту та картки платника податків [PERSON] , а на оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» і паспорті споживчого кредиту містяться власноручні підписи відповідача, які свідчать про її обізнаність та згоду з істотними умовами кредитного договору, та справжність яких не ставиться останньою під сумнів. З виписки по рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 12 березня 2021 року по 03 березня 2025 року вбачається, що всього витрат 156902,28 грн.; всього надходжень 42400,80 грн.; власні кошти на кінець періоду 0,00 грн.; доступні кошти на кінець періоду 0,00 грн.; поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 122969,42 грн. Відповідач заперечувала отримання банківської картки за відповідним рахунком та користування нею, обґрунтовуючи це тим, що позивач не надав доказів видачі даної картки, а більшість транзакцій проводились у місті Києві, хоча [PERSON] у визначений період проживала у місті Миргород Полтавської області, однак ці доводи не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Так, номер банківського рахунку, зазначений в оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, підписаній [PERSON] 12 березня 2021 року, та номер рахунку, по якому позивачем було надано виписку за відповідний період, збігаються, а, згідно з випискою по рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , остання у за період з квітня 2021 року по лютий 2022 року активно користувалась кредитним лімітом та здійснювала часткове погашення заборгованості. Крім того, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що свідчили б про неможливість використання [PERSON] відповідної банківської картки у місті Києві чи заволодіння та використання третьою особою даною карткою. Водночас, з вищезазначеної виписки вбачається, що окремі транзакції з рахунку відбувались у місті Миргород, а саме: 26 серпня 2021 року, 10 жовтня 2021 року та 25 лютого 2022 року. 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» було прийняте рішення про зміну найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на наступне: повне найменування Банку українською мовою: Акціонерне товариство «Сенс Банк»; скорочене найменування Банку українською мовою: АТ «Сенс Банк»; повне найменування Банку англійською мовою: Joint Stock Company «Sense Bank»; скорочене найменування Банку англійською мовою: JSC «Sense Bank», що підтверджується протоколом позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 2/2022, складеного 18 серпня 2022 року. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02 грудня 2025 року № 36428887, 30 листопада 2022 року відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу: зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого), а також зміна установчих документів. Відповідно до витягу з Державного реєстру банків, 01 грудня 2022 року було внесено запис у відповідний реєстр щодо Акціонерного товариства «Сенс Банк»: зміна найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування АТ «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування АТ «Сенс Банк»). Таким чином, доводи відповідача [PERSON] щодо неналежного підтвердження зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» та відсутності в останнього прав та обов`язків за угодами, які були укладені між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] , які ґрунтуються лише на інформації з відкритих джерел мережі Інтернет, а також висновків штучного інтелекту щодо пошукових запитів, були спростовані дослідженими судом доказами. Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не спростовано отримання нею банківської картки, погодження умов кредитування, фактичне використання кредитних коштів, а також неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором від 12 березня 2021 року № 631583123. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом за кредитним договором від 12 березня 2021 року № 631583123, станом на 03 березня 2025 року [PERSON] має заборгованість за договором в сумі 122\~969 грн. 42 коп., з яких: 79\~147,25 грн. прострочене тіло кредиту; 43\~646,30 грн. відсотки за користування кредитом; 175,87 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Відповідно до положень статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Альфа Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші». Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: відкрив банківський рахунок на ім`я відповідача та видав платіжний засіб зі встановленим кредитним лімітом. З письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач активно користувалась кредитним лімітом, однак не сплачувала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по кредитному рахунку, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 03 березня 2025 року за нею утворилась заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2021 року № 631583123 в сумі 122\~969 грн. 42 коп., з яких: 79\~147,25 грн. прострочене тіло кредиту; 43\~646,30 грн. відсотки за користування кредитом; 175,87 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст.\~509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. 25 лютого 2025 року, 30 квітня 2025 року, 30 травня 2025 року [PERSON] було направлено досудові вимоги АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, проте дані вимоги були повернуті позивачеві у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті\~610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.\~2 ст.\~615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.\~1 ст.\~598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2021 року № 631583123 у розмірі 122\~969,42 грн., з яких: 79\~147,25 грн. прострочене тіло кредиту; 43\~646,30 грн. відсотки за користування кредитом; 175,87 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10254,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією меморіального ордеру від 25 квітня 2025 року № 847178 (а.с. 5). Відповідно до статті 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання послуг від 28 січня 2025 року № 1006, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», в особі Лойфера А.Е., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 01 березня 2019 року серія ЧК № 001086, видане Радою адвокатів Черкаської області, довіреність від 03 лютого 2025 року № 023784/25, довіреність від 22 липня 2025 року № 024538/25, витяг з протоколу засідання правління АТ «Сенс Банк» від 26 липня 2024 року № 300 та статут Акціонерного товариства «Сенс Банк», затверджений позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року (протокол № 2/2022, складений 18 серпня 2022 року). Відповідно до п. 1.1. договору про надання послуг від 28 січня 2025 року № 1006, АТ «Сенс Банк» замовляє, а АО «СмартЛекс» зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах АТ «Сенс Банк» юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а АТ «Сенс Банк» зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Згідно з довіреністю від 03 лютого 2025 року № 023784/25 та від 22 липня 2025 року № 024538/25, Акціонерне товариство «Сенс Банк», код в ЄДРПОУ 23494714, в особі Члена Правління Шклярука Олексія Григоровича, який діє на підставі Статуту та рішення Правління № 300 від 26.07.2024 року, уповноважує адвоката Кізко Лесю Сергіївну (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 01.03.2019 року серія ЧК № 001086, видане Радою адвокатів Черкаської області, договір про надання правової допомоги № 1006 від 28.01.2025 року) представляти інтереси товариства, зокрема, в місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), апеляційних судах (загальних (з розгляду цивільних і кримінальних справ), господарських, адміністративних) та третейських судах, з правами, які надані законодавством позивачу, відповідачу, третій особі. Відповідно до абз. 2 п. 9.4.12. статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року (протокол № 2/2022, складений 18 серпня 2022 року), Члени Правління мають право видавати від імені Банку довіреності в межах повноважень на видачу таких довіреностей, що визначені рішенням Правління Банку. Згідно з витягом з протоколу засідання правління АТ «Сенс Банк» від 26 липня 2024 року № 300, Шкляруку О.Г. як Члену Правління АТ «Сенс Банк» було надано повноваження на видачу, підписання, відміну (право підпису листа/заяви про відміну) типових та/або індивідуальних (не типових) довіреностей для здійснення будь-яких дій від імені Банку як в Україні, так і за кордоном. Підтвердження повноважень Шклярука Олексія Григоровича на підписання довіреностей від імені Акціонерного товариства «Сенс Банк» також міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02 грудня 2025 року № 36428887. Оскільки повноваження Шклярука О.Г. на видачу довіреностей від імені АТ «Сенс Банк» було підтверджено належними та допустимими доказами, а підставою для видачі довіреностей щодо уповноваження адвоката Кізко Лесі Сергіївни на представлення інтересів АТ «Сенс Банк» є договір про надання послуг від 28 січня 2025 року № 1006, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», доводи відповідача у даній частині суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу наведено позивачем у позовній заяві. Так, згідно з п. 3.1. договору про надання послуг від 28 січня 2025 року № 1006, за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн.; - за отримання рішення суду 225,00 грн.; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%. Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою становлять 10\~254,00 грн. (із розрахунку: 375,00 грн. + 225,00 грн. + 122\~969,42 грн. х 7,85%). Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом у даній справі послуг, виходячи із критеріїв реальності, обґрунтованості та розумності розміру відповідних витрат, суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» у розмірі 10\~254,00 грн.

Outcome: approved