Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

23.10.2025 Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором Б/Н від 20.02.2024 у розмірі 20272,64 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9999,80 грн, 9122,84 грн заборгованості за процентами, 1150 грн заборгованості за пенею, судові витрати 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 20.02.2024, будучи клієнтом Банку, [PERSON] підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок і встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у виді кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту під розписку. Кредитодавець виконав свої зобов`язання. Відповідач порушив зобов`язання: не повернув кредит, не сплатив проценти. Нарахована пеня. Станом на 23.10.2025 заборгованість складає 20272,64 грн, в тому числі 9999,80 грн заборгованість за кредитом, 9122,84 грн заборгованість за відсотками, 1150 грн заборгованість за пенею. Відповідач відзив не подав. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без участі його представника у разі його неявки у судове засідання. Відповідач причин неявки не повідомив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Проведено заочний розгляд справи. Вивчивши зміст позову, дослідивши подані письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 20.02.2024 відповідач [PERSON] надав свої персональні дані та іншу інформацію, підписав власноручним цифровим підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «А-Банк». Відповідач у Анкеті задекларував наступне: «Проставленням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону/термінала) підпису під цією Анкетою-заявою, я підтверджую, що: - надані мною документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; - до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; - умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в Договорі та Тарифах; - дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, між мною та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг (далі Договір) зі строком дії у 90 років, умови якого мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; - Банк у правочинах (угодах, виписках, квитанціях, довідках тощо) може використовувати факсимільний підпис уповноваженої особи Банку з відтворенням відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями, зразки яких наведено в Умовах та правилах надання банківських послуг; - правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень тощо) можуть вчинятися мною з використанням електронного підпису. Визнаю, що простий або удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом документів на паперових носіях. Засвідчую генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 0393f2fe97350e437e2692c9d71124a72578eb1f30e86f25fd82cf6d6b2a37aed, що буде використовуватися мною для вчинення правочинів та платіжних операцій. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання електронного підпису, покладаються на Клієнта.» 20.02.2024 відповідач, як клієнт Банку, ознайомився із паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа. 20.02.2024 відповідач звернувся до А-Банку із Заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Заява містить усі істотні умови договору кредиту: вид, тип, мета отримання, сума кредитного ліміту, період пільгового користування кредитом, строк кредитування, розмір процентної ставки за користування кредитом, порядок погашення, відповідальність позичальника за порушення кредитних зобов`язань, інші права і обов`язки сторін договору. Підтверджено, що відповідачу на підставі Заяви 20.02.2024 відкрито поточний рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт у розмірі 10000 грн, видано платіжні картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Відповідач користувався кредитними коштами. Дані обставини підтверджено: Довідка за лімітами, довідка за картами, Виписка по рахунку, надані позивачем. Позивач стверджує, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором: не повертав кредитні кошти та не сплачував проценти за користування кредитом. Нараховано пеню на підставі умов Кредитного договору. Станом на 23.10.2025 заборгованість відповідача перед кредитором складає 20272,64 грн, в тому числі 9999,80 грн заборгованість за кредитом, 9122,84 грн заборгованість за відсотками, 1150 грн заборгованість за пенею. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що між сторонами спору укладено кредитний договір. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання були розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами спору доказів, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач на підставі кредитного договору користувався кредитними коштами у межах встановленого на його банківський рахунок кредитного ліміту, проте зобов`язання з їх повернення виконав неналежно і боргує позивачу 9999,80 грн, які визначені як прострочене тіло кредиту. Крім того, доведено погодження сторонами розміру і порядок сплати процентів за користування кредитними коштами. За поданим розрахунком заборгованість за процентами становить 9122,84 грн, які слід стягнути з боржника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, розглядаючи спір у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором слід задовольнити. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача неустойку (пеню). З цього приводу суд вирішив наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення неустойки у розмірі 1150 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: --- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); --- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2). Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн при поданні позову, в розмірі 19122,64*2422,40/20272,64 = 2284,99 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial