Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

07.02.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про\~визнання права власності на земельну ділянку. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] . Померла є рідною сестрою матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя тітка [PERSON] була одинока, одружена не була, дітей та онуків не мала, так як була інвалідом дитинства II групи. Проживала тітка біля їхньої сім`ї, вони з покійною матір`ю її доглядали. Після смерті тітки її спадкоємцем стала мати позивача [PERSON] , яка 25.08.2004 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, про що вказано в постанові державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Кицюка О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2024, яку вона отримала як єдиний спадкоємець своєї матері, звернувшись до цього ж державного нотаріуса з метою оформити спадщину після смерті тітки [PERSON] , а потім після смерті матері позивача [PERSON] . Після смерті тітки залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), сертифікат на яку зареєстрований 10.07.1997 за №250, кадастровий номер 0522286600:04:000:0339. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер, тобто вона змінила свій статус. А після зміни статусу земельної ділянки нотаріус не має змоги оформити спадщину, тому позивач отримала відмову. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] . Ухвалою суду від 09.05.2025 на задоволення заяви позивача витребувано від нотаріальної контори матеріали спадкової справи №182/2013, заведеної Липовецькою державною нотаріальною конторою 13.08.2013 після смерті [INFO] [PERSON] , матері позивача. Надалі, ухвалою суду від 18.06.2025 на задоволення заяви позивача витребувано у Головному управлінні Держгеокадастру у Вінницькій області копію матеріалів технічної документації із землеустрою на підставі якої відбувалось формування земельної ділянки з кадастровим номером 0522280600:04:000:0339. А також суд просив надати наявну інформацію по сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0313250, виданому члену КСП «Росія» с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА від 23.06.1997 №165 на земельну ділянку розміром 2,94 умовних кадастрових гектари, зареєстрований 10.07.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250. А також інформацію щодо видачі на підставі вказаного сертифіката Державного акту на право приватної власності на землю та присвоєння кадастрового номеру. В подальшому, ухвалою суду від 05.08.2025 повторно витребувано вищевказані документи, оскільки на адресу суду надійшла документація, яка стосується іншої земельної ділянки. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 29.09.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім раніше, на адресу суду представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 5). Померла є рідною сестрою матері позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.13), яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу а.с.12) та довідкою відділу РАЦС Липовецького районного управління юстиції Вінницької області №21-64-03 від 03.11.2024 (а.с.44), якою підтверджено актовий запис про народження [PERSON] . Крім того відповідно до виписки з погосподарської книги №31 Вахнівської сільської ради 1947-1949 р.р. с. Вахнівка Липовецький район (а.с. 6), зазначено, що сім`я [PERSON] складається з матері [PERSON] , батька [PERSON] , дочок [PERSON] 1928 року народження, [PERSON] 1932 року народження та [PERSON] 1938 року народження. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №0313250, виданий 26.06.1997 на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації від 23.06.1997 за №165, зареєстрований 10 липня 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 250 (а.с. 16). В подальшому на підставі вказаного сертифікату сформовано земельну ділянку кадастровий номер 0522280600:04:000:0339. Відповідно до довідки Турбівської селищної ради від 27.01.2025 за №153 (а.с. 28) слідує, що на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . З довідки Турбівської селищної ради від 27.01.2025 за №155 (а.с. 29)вбачається, що згідно по господарських книг Вахнівського старостинського округу [PERSON] була одинока, власної сім`ї не мала. Крім того, позивачем було зазначено у позові, що тітка [PERSON] була інвалідом дитинства II групи. Проживала тітка біля сім`ї позивача, а позивач з покійною матір`ю її доглядали. Після смерті тітки її спадкоємцем стала мати позивача [PERSON] , яка 25.08.2004 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. З матеріалів спрадкової справи №463/2004, заведеної 11.06.2001 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] слідує, що спадщину після її смерті прийняла рідня сестра [PERSON] (мати позивача), подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту. Інші спадкоємці відсутні, оскільки [PERSON] була одинока та сім`ї не мала, що підтверджується довідками органу місцевого самоврядування. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Росія" с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області (а.с. 39-48). Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , втім не оформила свої спадкові права. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 14). Факт родинних стосунків між позивачем [PERSON] та її покійною матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивачки [NUMBER] від 29.03.1967(а.с.8) та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.2017 (а.с.11), відповідно до якого вона змінила прізвище на " [PERSON] ", що додані до позову. На виконання ухвали суду від 09.05.2025, на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №182/2013 заведеної 13.08.2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з якої слідує, що спадщину після смерті своєї матері прийняла дочка (позивач по справі) [PERSON] , подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту (а.с. 70). Інші спадкоємці, а саме син [PERSON] , дочка [PERSON] від спадщини відмовились, про що надали заяви відповідного змісту (а.с. 71, 72), [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Як було встановлено судом, в матеріалах даної спадкової справи також міститься заповіт посвідчений секретарем Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 26.05.2006 за реєстровим №31, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, зі змісту якого слідує, що усе своє майно вона заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано (а.с. 79). Позивач спадщину прийняла, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою відповідного змісту (а.с. 81). Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] 16.08.2017 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 2,5372 гектарів (кадастровий номер земельної ділянки 0522280600:04:000:0338) в межах згідно з планом, розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, належної спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 062911. виданого Липовецькою райдержадміністрацією Вінницької області 10.12.2004 року на підставі розпорядження № 162 Липовецької райдержадміністрації від 08.07.2003 року та зареєстрованого Липовецьким районним відділом земельних ресурсів в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 132. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 83). Крім зазначеної вище земельної ділянки до спадкової маси увійшло і право на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №0313250, виданий 26.06.1997 на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації від 23.06.1997 за №165), що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до листа відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05.08.2024 за №868/14-24 слідує, що станом на 01 січня 2013 року та за наявної у відділі інформації, із «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству «Росія» Вахнівської сільської Ради народних депутатів», на гр. [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), за №250 від 10.07.1997р. у розмірі 2,94 умовних кадастрових гектарів, серія ВН №0313250 відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №165 від 23.06.1997 року. На підставі вказаного сертифіката на земельну частку (пай) Державний акт на право приватної власності на землю не видавався. Відповідно до технічної документації по передачі земельних часток (паїв) зі складанням державних актів на право власності на земельну ділянку власникам сертифікатів на земельну частку (пай) Вахнівської сільської ради Липовецького району, Вінницької області поле №2,3,4,10,12,13 на земельну ділянку відповідно до вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) присвоєно кадастровий номер 0522280600:04:000:0339 (а.с.85). Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Кицюка О.П. від 26.09.2024 (а.с. 48), [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), право на яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. У постанові зокрема зазначено, що із отриманої, 06.08.2024 відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (відділу №1), стало відомо, що відповідно до технічної документації по передачі земельних часток (паїв) зі складанням державних актів на право власності на земельну ділянку власникам сертифікатів на земельну частку (пай) КПС "росія" с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області до вказаного сертифікату присвоєно кадастровий номер 0522286600:04:000:0339. На підставі вказано вказаного вище сертифікату державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Таким чином, із права на земельну частку (пай) була сформована земельна ділянка, тобто вона змінила свій статус, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, що є порушенням її прав, які потребують захисту у судовому порядку. Надалі, судом витребовувались копії матеріалів технічної документації із землеустрою на підставі якої відбувалось формування земельної ділянки з кадастровим номером 0522280600:04:000:0339. 15.08.2025 на адресу суду надано витребувані докази, а саме засвідчену цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора відділу №1 копію «Технічної документації по передачі земельних часток (паїв) зі складанням державних актів на право власності на земельну ділянку власникам сертифікатів на земельну частку (пай) Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області поле №2,3,4,10,12,13», на підставі якої відбулося формування земельної ділянки з кадастровим номером 0522280600:04:000:0339, в електронному вигляді. згідно додатку. З наданої документації слідує, що в списках громадян, власників земельних сертифікатів, які мають право на отримання земельних часток (паїв) по Вахнівській сільській раді числиться [PERSON] за порядковим номером 134 (а.с. 125). Також, долучено довідку про присвоєння кадастрових номерів та документів, що посвідчують власників земельних ділянок поля №2,3,4,10,12,13, де серед інших числиться [PERSON] (останні цифри кадастрового номеру земельної ділянки 0339. Також відповідно до додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 08.07.2003р. №162, у списках громадян для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки числиться [PERSON] за номером 138, земельна ділянка площею 2,54 га (а.с. 136). Надані документи підтверджують, що на підставі сертифікату серія ВН №0313250, виданого 26.06.1997 на право на земельну частку (пай) розміром 2,94 умовних кадастрових гектара, виданого на ім`я [PERSON] та виготовлення технічної документації із землеустрою було сформовано земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер: 0522280600:04:000:0339. Земельну ділянку внесено до державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 02.07.2025 (а.с.101-106). Площа земельної ділянки кадастровий номер 0522280600:04:000:0339 складає 2,5372 га. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина\~визнається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Як було зазначено вище [PERSON] - мати позивачки є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину за законом після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , втім не оформила свої спадкові права. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , втім не може оформити спадкові права у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У постанові від 20.06.2023 року № 554/10517/16-ц Велика Палата Верховного суду виснувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально. У постанові від 25.04.2023 року справа 3904/9212/21 КГС у складі Верховного Суду зазначив, що під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21) наголошено на тому, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia (суд знає закони), який полягає в тому, що суд знає право; суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору. Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимогі заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 ЦПК У країни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 24 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішенні цивільних справ» позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Частиною 1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено право на ефективне мирне володіння майном; За змістом ст. 328 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; Оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, порушуються його права та охоронювані законом інтереси на майно. З огляду на те, що шляхом виготовлення технічної документації із земельної частки паю було сформовано земельну ділянку, яка виникла як об`єкт цивільних прав, шляхом реєстрації її в державному земельними кадастрі належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача буде являтись визнання права власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку кадастровий номер 0522280600:04:000:0339 розміром 2,5372 га, а не визнання права на земельну частку пай. Суд, оцінюючи надані заявником докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту, за встановленням якого звернулась позивачка, а також наявність підстав для визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved