Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

За ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 29.09.2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського 29.10.2025 року надійшла позовна заява представника позивача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Семененка Андрія Олеговича до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків в порядку регресу у розмірі 37284,25 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.10.2022 року о 11:20 на А/Д Т-04-12, 28 км. 300 м., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3301520. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2022 року по справі № 187/1109/22, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся потерпілий, надав всі необхідні документи, у зв`язку з чим складений страховий акт, на підставі якого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування. Оскільки, відповідно до постанови суду [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та відмовився від проходження тесту на сп`яніння, то у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія забезпеченого транспортного засобу. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 39). Ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом\~Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 41). Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] 10.12.2025 року через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Просив провести розгляд справи без його участі, додаткових заяв та клопотань не має (а.с.45). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим слухання справи за відсутності відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України на підставі наявних матеріалів і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 07 липня 2022 року\~між ПАТ\~«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] був укладений\~Договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів (поліс)\~№ АР/\~3301520,\~забезпечений транспортний\~засіб марки\~«ВАЗ 2103»,\~1975\~року випуску,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~строком дії\~з 10.07.2022\~року до\~09.07.2023\~року.Сума франшизи 3200,00 грн.. Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну, до 116000,00 грн (а.с. 26 оберт). 01.10.2022 року о 18:50 годині на автодорозі Т0412, 28 км. + 300 м водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота, не вибрав безпечної швидкості, здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди\~автомобілі зазнали механічних пошкодження з матеріальними збитками.\~Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Вищевказаними діями [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху, в тому числі, п. 12.1, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 КУпАП. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції були складені протоколи, які скеровані до суду для розгляду. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього остаточно було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік. У вказаній постанові відзначено, що [PERSON] свою вину у скоєнні вказаних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному. Отже, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року вина [PERSON] доведена. Порушення цим водієм Правил дорожнього руху України знаходилось у прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді пошкодження автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , завданню шкоди. Вказана постанова набрала законної сили 28 жовтня 2022 року. Згідно ч. 4 і 5 ст. 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року відносно водія [PERSON] встановлено наступне: - факт вчинення водієм на вказаному автомобілі адміністративного правопорушення відносно автомобіля «Mitsubishi Lancer»; - факт завдання діями винної особи шкоди власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer»; - наявність причинного зв`язку між винними діями цього водія та зазначеними наслідками у вигляді майнової шкоди. Вищезазначена постанова від 17 жовтня 2022 року набрала законної сили, належними доказами не спростована, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування в рамках цивільної справи, що розглядається, в частині питань чи мали місце винні дії водія [PERSON] на вказаному автомобілі, а саме дії, що містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, факт завдання ушкоджень водію автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , наявність причинного зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, цим водієм і завданням шкоди. Потерпілий [PERSON] , власник пошкодженого у ДТП 01.10.2022 року автомобіля «Mitsubishi Lancer»,\~державний номерний знак\~ [NUMBER] , цивільна-правова відповідальність якого як власника вищевказаного наземного транспортного засобу була застрахована відповідно до договору страхування (поліс) № 210330204, укладеного з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», чинного з 02.08.2022 року по 01.08.2023 року включно, звернувся 03.10.2022 року до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, надавши відповідні пояснення (№ справи 220000626295). (а.с. 14, 16). Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 03.10.2022/05.10.2022 року визначено перелік та характер пошкоджень автомобіля «Mitsubishi Lancer» 1.6 ЗНГ,\~державний номерний знак\~ [NUMBER] , 2006 року\~(а.с.16 оберт-19). Відповідно до ремонтної калькуляції № 22-0626295 від 05.10.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer»,\~державний номерний знак\~ [NUMBER] , складає 40484,25 грн (а.с.19 оберт-21). Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування по справі № 220000626295 від 19.10.2022 року, сума страхового відшкодування з урахування безумовної франшизи становить 37284,25 грн. (а.с. 23). [PERSON] на свій банківський рахунок на підставі платіжної інструкції від 20.10.2022 року отримав від ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплату страхового відшкодування у сумі 37284,25 грн (а.с. 23оберт). 04.11.2024\~року за\~вих.\~№ 15870/ІНС\~ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» з\~метою врегулювання\~спору у\~досудовому порядкунаправило відповідачеві претензію про відшкодування завданоїмайновоїшкоди в порядку регресу в загальній сумі 37284,25 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння, у зв`язку у страхової компанії виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суду до водія забезпеченого транспортного засобу. Матеріали справи не містять відповіді [PERSON] щодо результату розгляду вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Докази направлення відповіді страховій компанії відповідачем до матеріалів справи не долучена. Суд зазначає, що на підставі п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно\~зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до\~ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Частиною 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами ч. 1 та 2\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно\~з ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~з ст. 27 Закону України «Про страхування»,\~в редакції,\~яка діяла\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин, страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до п. 1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~від 01.07.2004 року № 1961-ІV в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з підпунктом «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов\~до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, в тому числі, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, після виплати страхового відшкодування в розмірі 37284,25 грн згідно з підпунктом «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховика транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] , виникло право регресної вимоги до водія [PERSON] , який безпосередньо спричинив дорожньо-транспортну пригоду 01.10.2022 року та при цьому, як встановлено у постанові Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2022 року, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Згідно з п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Надані позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» документи підтверджують обсяг пошкоджень транспортного засобу «Mitsubishi Lancer»,\~державний номерний знак\~ [NUMBER] ,\~та вартість ремонтних робіт, а отже, є належними. У свою чергу, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що визначена вартість відновлювального ремонту не відповідає отриманим у ДТП пошкодженням. Таким чином судом встановлено, що до ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» в порядку\~регресу перейшло\~право вимоги\~на отримання\~від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля\~«Mitsubishi Lancer»,\~державний номерний знак\~ [NUMBER] ,\~внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 01.10.2022 року о 18:50 год. на автодорозі Т0412, 28 км + 300 м. Предметом позовних вимог у справі є стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 37284,25 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання не виконав, суму страхового відшкодування в розмірі 37284,25 грн в добровільному порядку ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» не сплатив. Доказів протилежного матеріали цієї справи не містять. З огляду на вищевикладене, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~в порядку\~регресу,\~підлягають задоволенню\~шляхом стягнення\~з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» грошових коштів у розмірі 37284,25 грн. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved