Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник ТОВ\~"ФК\~"Кредит-Капітал"\~Усенко М.І.\~звернувся у\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту\~№ 2849532\~від 23.01.2022\~(далі\~ Кредитний\~договір)\~у розмірі\~51574,93\~грн. Позов мотивує тим, що 23 січня 2022 року між ТОВ "Лінеура\~Україна" та [PERSON] укладено Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ "Лінеура\~Україна" виконало свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 10 серпня 2023 року ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір факторингу № ККЛУ 10082023, відповідно до якого на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] . Відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість відповідачки перед позивачем становить 20382,57 грн, із яких заборгованість за тілом кредиту 4410,44 грн, заборгованість за відсотками 15972,13 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 20382,57 грн, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, а також понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 14.10.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачці строк для подання відзиву та призначено судове засідання на 08 год. 45 хв. 14 листопада 2025 року. Ухвалою від 14.11.2025 відкладено розгляд справи на 08 год. 50 хв. 10 грудня 2025 року. Поштове відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, у якому містились копія ухвали від 14.10.2025 та від 14.11.2025, вдруге повернулось до суду не врученим через відсутність адресата за вказаною адресою. За наведних обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачці вручена ухвала від 14.10.2025, якою встановлено строк для подання відзиву. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що 23 січня 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора С245. За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит у розмірі 4500 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 364 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 7 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту (п. 1.4.1 Кредитного договору). Згідно з п. 1.6 Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 37096,20 грн. Пунктом 4.4 Кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав у повному обсязі, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, щонайменше на один календарний місяць. ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 23 січня 2022 року надало відповідачці кредит у розмірі 4500 грн, перерахувавши їх на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачкою при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 4093-0403 від 04.03.2024. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 10 серпня 2023 року у відповідачки перед ТОВ "Лінеура Україна" виникла заборгованість у сумі 20382,57 грн, з яких тіло кредиту 4410,44 грн, заборгованість за відсотками 15972,13 грн. Між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 10 серпня 2023 року укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" передає грошові вимоги в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" за плату, а ТОВ "Лінеура Україна" відступає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором в сумі 20382,57 грн, з яких 4410,44 грн залишок по тілу кредиту; 15972,13 грн залишок за відсотками. Відповідачка розмір заборгованості за кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками не спростувала, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надала. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт переходу до нього прав вимог до відповідачки за Кредитним договором, отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 4500 грн, з яких повернуто в рахунок первісного кредитора 89,56 грн, правові підстав для нарахування первісним кредитором відсотків протягом погодженого сторонами строку дії Кредитного договору в розмірі 18212,23 грн, з яких відповідачкою повернуто 2240,1 грн, зверненя позивача до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту в зв`язку із затримкою сплати відповідачкою заборгованості з повернення частини кредиту та процентів більше одного місяця, за суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 20382,57 грн, з яких 4410,44 грн тіло кредиту, 15972,13 грн проценти за користування кредитом. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; ордер серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 про надання правової допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І.; виписку з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якогою керівником адвокатського об`єднання "Апологет" є Усенко М.І.; акт № 355 наданих послуг від 05.09.2025 до договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, відповідно до якого вартість послуги з надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 2849532 від 01.07.2025 з [PERSON] становить 8000 грн; детальний опис наданих послуг від 05.09.2025 за договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved