Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати між ним і [PERSON] шлюб, зареєстрований 25 лютого 2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя із [PERSON] у нього не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага один до одного. З травня 2025 року проживають окремо. Їх сім`я фактично перестала існувати. Він не бажає у подальшому перебувати у шлюбі із [PERSON] . Після розірвання шлюбу його та відповідачки неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , прохає залишити проживати разом з матір`ю. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2025 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 15 грудня 2025 року на 08 год. 45 хв (а.с. 16). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сивенко В.М. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, у якій зазначив, що позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає розірвати шлюб між ним і [PERSON] (а.с. 24). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 19), надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позов визнає, оскільки вона та [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків з 20 червня 2025 року. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити « [PERSON] ». Спір про визначення місця проживання дитини між нею та позивачем не виник. (а.с. 21). Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2017 року (а.с. 27-28). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 29). Сторони не бажають у подальшому перебувати у шлюбі. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин суд приходить висновку, що слід розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами. Позивач [PERSON] прохає після розірвання шлюб між ним і [PERSON] залишити проживати їх неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , з відповідачкою [PERSON] . У своїй заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що спір щодо визначення місця проживання дитини між нею та позивачем відсутній (а.с. 21). Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Згідно до ст. 161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021 року, та окрім цього вказав, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому місце її проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, малолітнього сина сторін [PERSON] , який народився [INFO] , після розірвання між сторонами шлюбу слід залишити проживати разом із матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved