Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, в якому просили: визнати за [PERSON] , [INFO] ,право власності на 1/3 квартири в порядку приватизації за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/6 квартири після смерті батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 квартири після смерті матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивачі вказали наступне. За свідоцтвом про право власності на житло від 26.10.1993 року міська служба приватизації державного житлового фонду посвідчила, що квартира [ADDRESS] ( колишня назва [ADDRESS] , належить на праві власності в порядку приватизації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності. Дане свідоцтво зареєстровано ММБТІ 18.11.1994 року за № 17822. Всі особи зареєстровані були за даною адресою. [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті за приписами ст. 1268 ЦК України, спадщину фактично прийняли його дружина [PERSON] , та він, як син, але у нотаріальній конторі спадщину не оформили, відмови від неї не заявляли. [PERSON] померла [INFO] , та після неї спадкоємцями являються її сини-позивачі по справі. [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті зареєстрований та проживав зі спадкодавицею за однією адресою. А [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру в порядку приватизації відсутня печатка юридичної особи, яка його видала, та підпис уповноваженої особи. 19.07.2023 року [PERSON] отримав відповідь Управління комунального майна Миколаївської міської ради, що оригінал свідоцтва про право власності в порядку приватизації на квартиру [ADDRESS] був виданий на підставі розпорядження Миколаївської міської служби приватизації від 25.10.1993 року за № 2938\\Ф. Однак, видача дублікату неможлива через відсутність печатки та підпису керівника юридичної особи, а тому рекомендовано звернутись до суду за вирішенням даного питання. Посилаючись на приписи ст.ст. 15,16, 317,318-321,328,345,386,392 ЦК України, позивачі просили про задоволення даного позову. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 року головуючим у справі визначено суддю Черенкову Н.П. Ухвалою судді від 31.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Захаренко Ірини Валентинівни копії спадкової справи №16/2023 від 09.06.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також копію спадкової справи або інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 21.05.2025 року від приватного нотаріуса Захаренко І.В., на виконання вимог ухвали суду від 31.03.2025 року, надійшли копії витребуваних судом спадкових справ. 19.06.2025 року від представника Миколаївської міської ради - Козій А.О. надійшли пояснення у справі, в яких зазначено , що доказом постійного проживання зі спадкодавцем може бути паспорт спадкоємця з відміткою про реєстрацію його місця проживання, довідка органу реєстрації місця проживання, однак матеріали справи не містять доказів фактичного прийняття спадщини, що просять врахувати при розгляді справи та розглянути справу у відсутності представника відповідача. Ухвалою суду від 03.09.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті . Сторони до судового засідання не з`явились. Позивачі та їх представник- адвокат Матвєєв В.В. позов підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, заяв про відкладення справи не надав, у матеріалах справи наявна заява про слухання справи у їх відсутності. Приватний нотаріус Захаренко І.В. до судового зсідання не з`явилась, проти задоволення позову заперечень не надала. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] вступили до шлюбу 17.06.1951 року, та дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.06.1951 року, виданого Мар`янівським сільським РАГС Баштанського райогу Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , який народився [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . У подружжя народився також син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 09.01.1964 року. Розпорядженням органу приватизації за № 2938\\Ф від 25.10.1993 року, який містить підпис керівника та печатку Управління комунального майна Миколаївської міської ради, [PERSON] , який є наймачем квартири по [ADDRESS] та членам його сім`ї передана квартира у спільну сумісну власність. При цьому, наявна довідка ЖЕК №13 від 07.08.1993 року, яка містить підпис керівника [PERSON] та печатку, про склад сім`ї [PERSON] : батька [PERSON] , 1927 року народження та мати [PERSON] , 1930 року народження, які зареєстровані у вказаній квартирі. 25.10.1993 року на підставі Розпорядження від 25.10.1993 року за № 2938\\Ф, видано Свідоцтво про право сумісної спільної власності на житло: квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На даному свідоцтві відсутня печатка Органу приватизації та підпис керівника. Дане свідоцтво зареєстровано у Миколаївському ММБТІ 18.11.1994 року за № 17822. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 13.02.2006 року, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. За довідкою, виданою ТОВ «Центральний-1» від 18.12.2024 року, [PERSON] , був зареєстрований та проживав у квартирі [ADDRESS] з 24.06.1964 року по день смерті [INFO] , та з ним проживав та був зареєстрований син [PERSON] та дружина [PERSON] . За даними спадкової справи № 2\\2025, наданої приватним нотаріусом Захаренко І.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син [PERSON] [INFO] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини або відмови від неї не звертались. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №2/2025, заведеної після смерті останньої, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Захаренко І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [INFO] , та вказав, що після її смерті також є спадкоємець [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За даними паспорту [PERSON] з 15.01.1991 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] . 07.09.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. видано Постанову у відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, оскільки свідоцтво про право власності на житло відсутні необхідні реквізити: печатка юридичної особи, яка видала свідоцтво та підпис уповноваженого представника цієї ж юридичної особи. 0.01.2025 року у спадковій справі № 2\\2025 зареєстрована заява про прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька. Постановою приватного нотаріуса Захаренко І.В. від 03.01.2025 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відмовлено з тих же підстав. Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради [PERSON] відмовлено у видачі дублікату Свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . 4. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Статтею328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У своїй Постанові № 694/1433/17 від 09.06.2021 року Верховний Суд висловив наступну позицію. Згідно ст.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). У статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підпункт 4.12 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №285/20595 (далі - Порядок): свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Підпункт 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку: за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачі не можуть оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у правовстановлюючому документі всіх необхідних реквізитів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцям. Отже, позивачі позбавлені можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої спадкові права. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що право власності на спірну квартиру виникло у спадкодавців у встановленому законом порядку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки квартира приватизована трьома особами у спільну сумісну власність, то на підставі вимог ст.ст. 355-357 ЦК України, їх частки є рівними, тобто по 1\\3 частині у кожного. За приписами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.( ст. 1268 ЦК України ). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.( ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За такого, після смерті [PERSON] у 2006 році відкрилась спадщина на 1\\3 частину нерухомого майна: квартири [ADDRESS] . Спадщину прийняли, оскільки зареєстровані були і проживали зі спадкодавцем за однією адресою його дружина [PERSON] та син [PERSON] ( 1\\3 : 2=1\\6). За такого доля [PERSON] та [PERSON] складає по 1\\2 частині квартири ( 1\\3+ 1\\6). Син померлого [PERSON] є таким, що не прийняв спадщину на підставі приписів ст.1272 ЦК України. Після смерті [PERSON] у 2023 році відкрилась спадщина на 1\\2 частину квартири, та спадкоємцями стали її сини: [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] проживав з матір`ю та був зареєстрований на день її смерті у квартирі та є таким, що фактично прийняв спадщину (ст. 1268 ЦК України). [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса у строк 6 місяців. За такого спадкова маса складає 1\\4 частину квартири для кожного з них ( 1\\2 : 2=1\\4)., тому за [PERSON] слід признати в цілому право власності на 3\\4 квартири, а за [PERSON] на 1\\4. Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного та ст.ст.15,16,1258,1261,1266,1268,1270 ЦК України, ст.ст.\~2,\~4,\~12,\~13,\~76-78,\~258,\~259,\~273,\~264,\~265,\~354,\~355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved