Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 105 807,14 грн., витрат на професійну правничу допомогу 25 000,00 грн. та судового збору - 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23.07.2021р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір №75955797. Згідно умов договору сума позики- 15 000,00 грн., процентна ставка 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 11.09.2021р. між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір № 4026624, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховані у сумі 4 760,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,7 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Обидва договори укладено дистанційно у електронній формі, скріплено електронним підписом особи. 28.12.2021 укладено договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4026624, у зв`язку з чим останнє набуло право вимоги до [PERSON] 10.03.2023р. було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4026624. 27.01.2022р. укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №75955797. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №75955797. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №75955797 від23.07.2021р. та №4026624 від 11.09.2021р. Заборгованість на дату звернення до суду не погашається, проценти не сплачуються, у зв`язку з чим відповідач має прострочену заборгованість за договорами, яку позивач просить стягнути. Загальний розмір боргу за договорами 105 807,14 грн., з яких: 25 000,00 грн. за тілом кредиту, 80 532,62 грн. - за нарахованими відсотками, 240,00 грн.- інфляційні збитки та 34,52 грн. - 3% річних. Зокрема, заборгованість за договором № 75955797 від 23.07.2021 в сумі 46 947,14 грн., з яких: 15 000,00 грн. - за тілом кредиту та 31 672,62 грн. за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 3 % річних 34,52 грн., інфляційні збитки 240,00 грн. Розмір заборгованості за договором № 4026624 від 11.09.2021 складає 58 860,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 10 000,00грн., за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48 860,00 грн. Ухвалою суду від 01.07.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 03.09.2025р. від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, згідно яких остання заперечує щодо суми боргу, зокрема, боргу за нарахованими процентами, оскільки вони були нараховані поза межами строків кредитування. Відповідач не заперечує, що у 2021р. брала у фінансових компаніях дрібні позики, які вчасно повертала. Зазначила, що по спірним кредитним договорам, вона жодних проплат не здійснювала, строків кредитування не продовжувала. Також, суду надала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір у 25 000,00 грн. є завищеним та необґрунтованим, не відповідає реальності витрат та складності справи. Крім цього, вважає, що позивач не надав суду належним доказів понесених витрат на правничу допомогу. 11.09.2025р. від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній заперечує щодо неправомірності нарахування процентів за договорами. Так, проценти за обома договорами були нараховані у межах умов, передбачених договорами. Так, згідно договору №4026624 від 11.09.2021р., зокрема п.2.3.1.2 передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1(один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язання зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідачу були нараховані проценти, виходячи з зазначених умов договору. Щодо правомірності нарахування процентів за договором №75955797 від 23.07.2021р. позивач зазначає, що відповідно до п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - Правила) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відповідно до п.6.8. Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частина) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Також розділом 7 Правил визначено порядок продовження строку кредитування позикою. Таким чином, умовами договору та Правилами передбачено нарахування відсотків за фактичний с трок користування позикою поза межами 30-денного (пільгового) строку користування позикою. З розрахунку вбачається, що відповідач сплачував відсотки, що свідчило про продовження строку кредитування, а надалі строк кредитування було автоматично продовжено на 90 днів. Враховуючи викладене розмір та порядок нарахування відсотків за кредитними договорами погоджений сторонами, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Позивач також зазначив на необґрунтованість заяви відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що вона не містить жодних доказів, які б свідчили про їх завищеність. Позивач також подав клопотання про витребування доказів, а саме щодо надання банківськими установами інформації щодо дійсності отримання відповідачем на свій рахунок кредитних коштів у розмірі 15 000,00 грн. та 10 000,00 грн. Ухвалою суду від 12.09.2025р. клопотання позивача було задоволено. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підстав наявних матеріалів справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 23.07.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75955797, відповідно до умов якого позичальник отримав у позику 15 000,00 грн. на строк 30 днів. Базова процентна ставка складає 1,99 % і є фіксованою. Договором передбачено знижену процентну ставку у розмірі 0,70 %, процентну ставку за понадстрокове користування кредитом за день 2,70%. Орієнтовна річна процентна ставка 906,08%. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, загальна вартість кредиту за розрахунковий період 18 134,25 грн. Таблиця підписана позичальником одноразовим індентифікатором. Відомості щодо пролонгації дії договору матеріали справи не містять. Згідно наданої АТ КБ «Приватбанк» на запит суду виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що 23.07.2021р. на її рахунок було зараховано 15 000,00 грн. Доказів повернення боргу матеріали справи не містять. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідач має борг із заборгованості за договором № 75955797 від 23.07.2021 в сумі 46 947,14 грн., з яких: 15 000,00 грн. - за тілом кредиту, 31 672,62 грн. - за процентами, 240,00 грн. - інфляційні збитки та 34,52 грн. - нараховані 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Також, судом встановлено, що 11.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4026624, відповідно до умов якого позичальник отримав у позику 10 000,00 грн. на строк 28 днів. Термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом: 09.10.2021р. (п.1.4 Договору). Комісія за надання кредиту: 1 900,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 4 760,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору). Загальні витрати позичальника складають 6 660,00 грн., що відображено у графіку платежів за договором (Додаток «1 до Договору про споживчий кредит). Відомості щодо пролонгації дії договору матеріали справи не містять. Посилання позивача на сплату відповідачем процентів, жодним платіжним бухгалтерським документом не підтверджені. Відповідач заперечив щодо пролонгації договору та сплати будь-яких коштів. Згідно наданої АТ «ПУМБ» на запит суду інформації по рахунку [PERSON] вбачається, що11.09.2021р. на її рахунок було зараховано 10 000,00 грн. кредитних коштів. Доказів повернення боргу матеріали справи не містять. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідач має борг із заборгованості за договором № 4026624 від 11.09.2021 в сумі 58 860,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - за тілом кредиту, 48 860,00 грн. - за процентами. Нарахування заборгованості кредитними договорами проведено позивачем ТОВ "Коллект центр" у розмірах на дату відступлення йому прав вимоги за договорами факторингу ТОВ " Вердикт капітал". Останнє набуло право вимоги за договорами № 75955797 від 23.07.2021 та №4026624 від 11.09.2021 на підставі договорів факторингу, укладених за його участю з первісними кредиторами - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Мілоан". Судом проаналізовано надані позивачем розрахунки заборгованості та встановлено, що розрахунок позивачем проведено на підставі нарахування заборгованості первісними кредиторами ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан» за кожним із договорів, а в подальшому, проведеними ТОВ "Вердикт капітал" . Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Стосовно суми заборгованості по процентам у розмірі саме 31 672,62 грн. за договором №75955797 та у розмірі 48 860,00 грн. за договором №4026624 суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Положення п.2.3.1.2 договору №4026624 про те, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, і таке продовження відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але не більше 60 днів, при цьому застосовується стандартна процентна ставка (5 % у день), з огляду на вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду застосовані бути не можуть. Суду не надано доказів на підтвердження здійснення у визначеному договором порядку пролонгації договору №4026624 та надання позичальником згоди на продовження строку кредитування на таких умовах. Відтак, за встановлених судом обставин, наявність у договорі № 4026624 умови про продовження строку його дії після настання строку виконання позичальником [PERSON] грошового зобов`язання у разі його невиконання, не впливає на узгоджений сторонами у п.1.4 договору № 4026624 строк кредитування та не змінює його. Аналогічні принципи суд застосовує і до договору №75955797, який не містить умов пролонгації строку договору, а умови нарахування понадстрокових процентів у відповідності до п.6.5 та розділу 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», суперечать вищевказаній позиції Верховного суду. Належних доказів пролонгації договору, суду не надано. Відтак, виходячи з вищенаведених положень ст.ст.530, 612, 625, 1048 ЦК України, а також вищенаведеної правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, суд не вбачає правових підстав для стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» нарахованих ТОВ «Мілоан», ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» позичальнику [PERSON] за умовами договорів №75955797 та №4026624 процентів за користування кредитом за межами встановленого у договорах строку кредитування, а тому вбачає підстави для стягнення цих процентів у розмірі, встановленому вищезазначеними договорами у розмірі 3 134,25 грн. за період строку кредиту з 23.07.2021р. по 22.08.2021р. по договору №75955797 та у розмірі 4 760,00 грн. за період строку кредиту з 11.09.2021р. по 09.10.2021р. по договору №4026624. Отже, визнаний судом обґрунтованим розмір боргу [PERSON] за договором №4026624 складає: 16 660,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. (тіло кредиту); 4 760,00 грн. проценти за користування кредитом; 1900,00 грн. комісія, а за договором №75955797 складає: 18 408,77 грн., з яких: 15 000,00 (тіло кредиту); 3 134,25 грн. проценти за користування кредитом; 240,00 грн. інфляційні збитки; 34,52 грн. 3% річних. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитними договорами складає: 35 068,77 грн., з яких: 25 000,00 грн. (тіло кредиту); 7 894,25 грн. проценти за користування кредитом; 1 900,00 грн. одноразова комісія; 240,00 грн. інфляційні збитки; 34,52 грн. 3% річних. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією та надання позивачу правової допомоги АО «Лігал Ассістанс». Враховуючи, що позов задоволено частково, відповідно судовий збір слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам, що складає 802,88 грн. У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду подано: договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» на послуги, Заявку на надання юридичної допомоги № 579 від 01.03.2025 щодо підготовки документів про стягнення боргу з [PERSON] , з наданням послуг усної та письмової консультацій з вивченням документів, складання позовної заяви на загальну суму 25 000,00 грн., Витяг з Акту № 6 від 31.03.2025 про надання юридичної допомоги, згідно з яким АО «Лігал Ассістанс» надано зазначену у заявці правничу допомогу на суму 25 000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які пред`явлено до стягнення у сумі 25 000,00 грн., з метою їх розподілу між сторонами, судових витрат суд також виходить із пропорційності задоволених вимог. З огляду на це витрати на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача складають 8 286,01 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial