Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернувся до суду із позовом проти Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, яким просить: Визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка- [PERSON] , померлого [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 92,2 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., допоміжною площею 47,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . На обгрунтування своїх доводів заявник стверджує, що вказаний будинок за життя належав на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку, затвердженням заявника, фактично прийняла [PERSON] . Заявник є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв [PERSON] . Заявник стверджує, що в теперішній час не має правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок, тому оформити своє право власності в нотаріальному порядку можливості не має. Заявник подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, просив позов задовольнити повністю. Орган місцевого самоврядування сповіщений про дату, час та місце розгляду справи по суті шляхом електронного повідомлення. Встановлені судом фактичні обставини: Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] в графі «Батько» вказаний [PERSON] , в графі «мати» вказана [PERSON] . Отже померлі спадкодавці є батьками заявника. За життя, [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 8 за період 1977-1979 роки, сторінка 26, особовий рахунок № [NUMBER] , зареєстровано домоволодіння [ADDRESS] , рік забудови 1970, що встановлено судом зі змісту довідки Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 03.1-12.01/2368 від 19.06.2025 року. [PERSON] помер [INFO] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.05.2012 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про смерть № 32 від 14.05.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON] . За життя [PERSON] оформила свої спадкові права щодо земельних ділянок, які за життя належали [PERSON] , що вбачається зі змісту наданих приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Корчевською Т.І. завірених копії матеріалів спадкової справи № 14/2023, заведеної 01.08.2023 року до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вище вказано судом, [INFO] померла [PERSON] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області, актовий запис № 2021 від 29.10.2022 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняв [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки фактично був зареєстрований за однією адресою та проживав із мамою у [ADDRESS] , що встановлено судом зі змісту довідки № 03.1-12.01/2620 від 20.07.2-23 року Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області. Інші спадкоємці на час розгляду справи судом не встановлені. Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, заявник позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права. Позиція суду та релевантні джерела права: Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України. Оскільки спадкоємець не має можливості у нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, то тільки в судовому порядку він має можливість захистити своє право. При вирішенні спору стосовно житлового будинку, суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Суд дійшов до висновку, що реєстрація спірного житлового будинку у погосподарській книзі Фонтанської територіальній громаді, доводить належність житлового будинку на праві власності [PERSON] . Після смерті [PERSON] все що за його життя належало йому на праві власності, перейшло у порядку спадкування до [PERSON] . Не оформлення спадкоємцем свого спадкового права за життя не свідчить про припинення цього права. Відсутність реєстрації права власності в розумінні діючого законодавства жодним чином не впливає на можливість позивача успадкувати належне батькам домоволодіння. Однак, відсутність правовстановлюючого документу виключає можливість отриманняя спадкодаємцем в нотаріальному порядку свідоцтва про право власності за законом. Тому лише в судовому порядку заявник може захистити своє спадкове право. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved