Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~[PERSON] укладено договір про споживчий кредит №5036392, відповідно до умов якого\~\~кредитор надав позичальнику кредит у гривні в сумі 12\~000 грн. 26.01.2022 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №5036392 від 12.09.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~[PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором №5036392 від 12.09.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~[PERSON] . Відповідач свої\~зобов`язання\~належним чином\~не виконує,\~у зв`язку\~з чим\~утворилась заборгованість\~в розмірі\~57798,42\~грн.,що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10727 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 47071,42 грн. Просить стягнути заборгованість у розмірі 57798,42 грн, судові витрати. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 25.11.2025\~від представника\~відповідача надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~він вказав,\~що при\~визначенні розміру\~заборгованості необхідно\~враховувати неможливість\~одночасного застосування\~регулятивних і\~охоронних норм,\~відповідно до\~правової позиції\~Великої Палати\~Верховного Суду.\~Після прострочення\~повернення кредиту\~боржник не\~отримує від\~кредитора жодного\~блага,\~тому проценти\~за ст.\~1048\~ЦК України\~після закінчення\~строку кредитування\~не нараховуються.\~У такому\~разі застосовується\~лише відповідальність\~за ст.\~625\~ЦК України,\~тобто проценти\~за прострочення.\~Невиконання договору\~не може\~вважатися «відкладальною\~умовою»,\~оскільки це\~порушення зобов`язань,\~а не\~подія,\~щодо якої\~невідомо,\~чи настане\~вона.\~Кредитор,\~укладаючи договір,\~розраховує на\~своєчасне повернення\~кредиту та\~процентів,\~а тому\~боржник повинен\~сплачувати їх\~у строк.\~Несвоєчасне повернення\~коштів є\~порушенням договору,\~а не\~підставою для\~автоматичної пролонгації.\~Умова про\~автопролонгацію,\~пов`язана лише\~з фактом\~невиконання договору,\~суперечить іншим\~умовам договору.\~Нарахування процентів\~поза межами\~строку кредитування\~є неправомірним.\~Відтак підлягають\~задоволенню вимоги\~про стягнення\~10\~727\~грн тіла\~кредиту та\~18\~000\~грн процентів,\~розрахованих за\~умовами договору. Також представник відповідача просив зменшити витрати, пов`язані з розглядом справи, до розміру, що не перевищує 10 % суми задоволених позовних вимог, вважаючи заявлений позивачем розмір витрат завищеним та таким, що не відповідає принципам розумності та співмірності. 27.11.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідач отримав кредит за умовами, визначеними договором, і відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язаний повернути його та сплатити проценти у встановлений строк. Прострочення виконання грошового зобов`язання тягне відповідальність за ст. 625 ЦК України, від якої боржник не звільняється. Розрахунок заборгованості містить прозорий і перевірний склад сум, нарахованих згідно з умовами договору. Договір передбачає порядок нарахування процентів, у тому числі базової ставки 5% на день, та умови їх зміни відповідно до програм лояльності чи пільгових ставок. Сторонами також погоджено можливість пролонгації кредиту, у тому числі автоматичної, без необхідності додаткових дій позичальника. З аналізу платежів видно, що відповідач сам користувався пролонгаціями, а також погодився з усіма умовами договору під час його укладення. Протягом пролонгованого строку користування кредитом боржник правомірно не повертав кошти, що не є простроченням, але зумовлює нарахування процентів. Після завершення строку пролонгації настає прострочення і відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Правові висновки Верховного Суду підтверджують законність стягнення процентів за користування кредитом та за прострочення. Умови автоматичної пролонгації не порушують прав позичальника, оскільки надають йому можливість продовжувати користуватись кредитними коштами. Відповідач не висловлював заперечень під час укладення договору і був ознайомлений з усіма його умовами. Тому заявлена сума заборгованості є законною, обґрунтованою та підлягає стягненню. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачу [PERSON] \~ була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, що була отримана ним 20.11.2025 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що 12.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~[PERSON] \~ укладено договір про споживчий кредит №5036392 (а.с.33-37). Згідно п.п. 1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн. Згідно п.п. 1.3. договору, кредит надається строком на 30 днів з 12.09.2021 року. Згідно п.п. 1.5.1 договору, комісія за надання кредиту: 0 грн., яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п.п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 36 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 26.01.2022 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №5036392 від 12.09.2021року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~[PERSON] (а.с.38-42). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022\~року,\~за №\~3188\~значиться\~\~ [PERSON] \~ (а.с.53). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги за договором №5036392 від 12.09.2021 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та\~\~ [PERSON] (а.с.14-19). У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 57798,42 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10727 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 47071,42 грн. (а.с.12-13). Відповідач [PERSON] \~ не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом кредиту та правильність її розрахунку не спростована. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №5036392 від 12.09.2021 року, така складає\~ - 57798,42 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10727 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 47071,42 грн. Доказів належного виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 5036392 від 12.09.2021 року відповідач суду не надав. Таким чином, у зв`язку з порушенням прав позивача внаслідок неповернення кредиту відповідачем, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Коллект центр» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 10727 грн. Щодо стягнення процентів з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ч.1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За умовами договору № 5036392 від 12.09.2021 встановлено строк його дії 30 днів, до 12.10.2021, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 % від суми кредиту за добу. Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кредитним договором буде дорівнювати 36 грн (12000 х 0,01 % х 30), як і передбачено п.1.5.2 договору про споживчий кредит (а.с. 33). Щодо розподілу судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 451,09 грн судових витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 х 18,62%).

Outcome: partial