Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 08.04.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1426965, відповідно до якого, останній наданий кредит у сумі 11000,00 грн. З метою збільшення суми кредиту на 4000 грн сторони 10.04.2024 уклали додаткову угоду до договору №1426965 та погодили внести зміни до кредитного договору, а саме викласти п.1.2. у новій редакції «Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000 грн.» 22.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №22102024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Станом на дату подання позову сума заборгованості відповідача за кредитом складає 96075,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту\~15000,00 грн., заборгованість за процентами\~73575 грн. та заборгованість за штрафами, пенею 7 500 грн. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в розмірі 96075,00 грн., яку позивач просить суд стягнути із відповідача, а такожпросить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 59, про причини неявки суд не попередив. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 08.04.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1426965. (а.с. 13-16) Згідно п. 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору сума кредиту - 11000,00 грн.; кредит надається строком на 360 днів; стандартна процентна ставка становить 2,5% в день. З метою збільшення суми кредиту на 4000 грн сторони 10.04.2024 уклали додаткову угоду до договору №1426965 та погодили внести зміни до кредитного договору, а саме викласти п.1.2. у новій редакції «Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000 грн.» Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» №20250325-152 від 25.03.2025, відповідачу перераховано 08.04.2024 на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 11000,00 грн. (а.с. 24). Також, відповідно до листа ТОВ «Пейтек» №20250325-153 від25.03.2025 відповідачу перераховано 10.04.2024 грошові кошти у розмірі 4000 грн на банківську картку № [NUMBER] . Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» 20.1.0.0.0/7-250929/98220-БТ від 15.09.2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку дійсно 08.04.2024 було зараховано коштів у сумі 11000,00 грн., а 10.04.2024 4000 грн (а.с. 52). 22.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №22102024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с. 29-34). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22102024від 22.10.2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1426965від 08.04.2024 року в сумі 96075 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту\~15000,00 грн., заборгованість за процентами\~73575,00 грн, залишок по штрафам 7500 грн. (а.с. 34). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за\~кредитним\~договором\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати\~грошові\~кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором\~є\~домовленість\~двох\~або\~більше\~сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення,\~в\~якому\~одна\~сторона (боржник)\~зобов`язана\~вчинити\~на\~користь\~другої\~сторони (кредитора) певну дію (передати\~майно,\~виконати\~роботу,\~надати послугу,\~сплатити\~гроші\~тощо) або утриматися від певної дії,\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору\~та\~вимог\~цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства,\~а за відсутності таких умов та вимог -\~відповідно до\~звичаїв\~ділового\~обороту\~або\~інших\~вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту\~такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Що стосується нарахування штрафних санкцій в сумі 7 500 грн, суд зазначає таке. Відповідно до\~Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану",\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. \~Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Так, з матеріалів справи вбачається, що договір укладений між сторонами 08.004.2024, а відтак і нарахування штрафних санкцій відбувалося також в період дії військового стану. Відтак суд відхиляє позовні вимоги ТОВ «Кредит-Капітал» про стягнення з позичальника штрафних санкцій, нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки та приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Згідно з частин 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судові витрати по справі відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в межах задоволених позовних вимог (92,19%). Відповідно доч.ч.1,2ст.141ЦПК Українисудовий збірпокладається насторони пропорційнодо розмірузадоволених позовнихвимог. Іншісудові витрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зч.ч.1,2ст.37ЦПК Українивитрати,пов`язані зправничою допомогоюадвоката,несуть сторони,крім випадківнадання правничоїдопомоги зарахунок держави. Зарезультатами розглядусправи витратина правничудопомогу адвокатапідлягають розподілуміж сторонамиразом ізіншими судовимивитратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову 96075 гривень, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в акті про отримання правової допомоги від 31.07.2025, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. Відтак, беручи до уваги, що позов задоволено на 92,19 % , то звідповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2233,21 грн та 1843,80 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial