Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У вересні 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Лінеура Україна» заборгованість за Договором № 5492700 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 квітня 2025 року в розмірі 109 980,00 грн, сплачений судовий\~збір\~\~2422\~грн 40 грн. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 27 квітня 2025 року між ТОВ ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - договір), відповідно до якого ТОВ «Лінеура\~Україна» надало відповідачу грошові кошти в національній валюті гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені (п.1.2 Договору). 1.3. Договір укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) товариства, що міститься на офіційному вебсайті ТОВ «Лінеура Україна» за посиланням: www.credit7.ua, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Порядок укладення договорів ТОВ «Лінеура Україна» визначено в затверджених Правилах надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які оприлюднені на сайті та є невід`ємною частиною договору. 1.4. Договір містить усі істотні умови кредитного договору, що визначені Законами України «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг»: предмет договору, сума кредиту 40\~000,00 грн гривень 00 коп. (п.1.2), строк кредиту 360 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів (п.1.3), мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.8), тип процентної ставки - фіксована, визначені орієнтовна реальна ставка та загальна вартість кредиту (п.1.5, п.1.6). Пунктом 1.4 Договору погодження процентні ставки за користування кредитом у розмірі 0,95% в день за стандартною процентною ставкою від суми кредиту. 1.5 Відповідно до п. 2.1. договору кредит надається ТОВ «Лінеура Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта реквізити якої надані клієнтом ТОВ «Лінеура Україна» з метою отримання кредиту. 1.6. ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання за договором №\~5492700 та через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» здійснило перерахування грошових коштів на картку відповідача в сумі 40 000,00 грн, що підтверджується листом від 14.07.2025 pf вих. № 20250714-19 наданого ТОВ «Пейтек». 1.7. Станом на дату подачі цього позову зобов`язання відповідача за договором залишаються невиконаними, чим порушуються права ТОВ «Лінеура Україна». 1.8. Станом на 25 серпня 2025 року подання позовної заяви заборгованість Відповідача перед Товариством за Договором за договором не погашена та станом на день подання позовної заяви становить 109 980,00 грн, з яких: за тілом кредиту 40\~000,00 грн; за процентами 45 980,00 грн; комісія за надання кредиту 4 000,00 грн, штраф 20 000,00 грн. 1.9. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 13 жовтня 2025 витребувано докази. 2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 27 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.3. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.4. Відповідач у судове засідання 11.12.2025 року не\~з`явилася, причини неявки суду не повідомила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 27 листопада 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Згідно положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 3.7. Також згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. 3.8. Як передбачено\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.9. Відповідно до положень ст.ст. 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст. 629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.10. Також\~статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 3.11. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~ЗУ «Про електронну комерцію». 3.12. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 3.13. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої\~статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). 3.14. Відповідно до частини третьої\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 3.15. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). 3.16. Згідно з частиною шостою\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 3.17. За правилом частини восьмої\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 3.18. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 3.19. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.20. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.21. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 27 квітня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - договір), відповідно до якого ТОВ «Лінеура\~Україна» надало відповідачу грошові кошти в національній валюті гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені (п.1.2 Договору). 4.2. Договір укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) товариства, що міститься на офіційному вебсайті ТОВ «Лінеура Україна» за посиланням: www.credit7.ua, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Порядок укладення договорів ТОВ «Лінеура Україна» визначено в затверджених Правилах надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які оприлюднені на сайті та є невід`ємною частиною договору. 4.3. Договір містить усі істотні умови кредитного договору, що визначені Законами України «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг»: предмет договору, сума кредиту 40 000,00 грн гривень 00 коп. (п.1.2), строк кредиту 360 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів (п.1.3), мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.8), тип процентної ставки - фіксована, визначені орієнтовна реальна ставка та загальна вартість кредиту (п.1.5, п.1.6). Пунктом 1.4 Договору погодження процентні ставки за користування кредитом у розмірі 0,95% в день за стандартною процентною ставкою від суми кредиту. 4.4. Відповідно до п. 2.1. договору кредит надається ТОВ «Лінеура Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта реквізити якої надані клієнтом ТОВ «Лінеура Україна» з метою отримання кредиту. 4.5. Пунктом 2.4 Договору визначено, що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1 Договору. 4.6. ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання за договором №\~5492700 та через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» здійснило перерахування грошових коштів на картку відповідача в сумі 40 000,00 грн, що підтверджується листом від 14.07.2025 pf вих .№ 20250714-19 наданого ТОВ «Пейтек». 4.7. Пунктом 1.4 договору сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0,95% в день. 4.8. Згідно з п. 3.1, 3.3 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/ автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 4.9. На виконання вимог ч 4. ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», з метою позасудового врегулювання спору, позивачем направлено вимогу (повідомлення) за якою відповідач повинен був здійснити повне дострокове повернення кредиту та виконання всіх зобов`язань за договором протягом 30\~календарних днів, з дня одержання від позивача повідомлення. Проте станом на дату подання позовної заяви, відповідач не виконав вищезазначену вимогу . 4.10. Станом на дату подачі цього позову зобов`язання відповідача за договором залишаються невиконаними, чим порушуються права ТОВ «Лінеура Україна». 4.11. Станом на 25 серпня 2025 року подання позовної заяви заборгованість Відповідача перед Товариством за Договором за договором не погашена та станом на день подання позовної заяви становить 109 980,00 грн, з яких: за тілом кредиту 40\~000,00 грн; за процентами 45 980,00 грн; комісія за надання кредиту 4 000,00 грн; штраф 20 000,00 грн. 5. Оцінка Суду 5.1.\~Враховуючи оцінені судом докази, суд виходить із того, що позичальник [PERSON] \~отримала кошти\~за договором\~кредиту та\~не повернула\~їх у\~визначені строки,\~не сплатила погоджені сторонами\~договору відсотки за користування кредитом, а\~отже має\~заборгованість,\~права вимоги\~щодо стягнення\~якої наявні\~у позивача\~ТОВ\~«Лінеура Україна»\~. 5.2. За таких обставин суд вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~5492700 від 27 квітня 2025 року у розмірі 109 980 грн. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved