Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє їх представник Ляр Д.Ю., звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно змісту якого представник позивача зазначає, що 03.09.2007 року між позивачем АТ КБ\~«ПриватБанк»та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір CVF0GK03470065, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 13980,00 Дол США строком до 02.09.2022 року, а позичальник відповідач [PERSON] ,\~в свою\~чергу,зобов`язався здійснювати щомісячні платежі для погашення тіла кредиту, відсотків, комісії та інших платежів, встановлених договором. Зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до змісту якої остання зобов`язалась нести солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] у разі невиконання останнім своїх зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором. Стверджує, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконав у повному обсязі, однак відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~виниклазаборгованість за вищевказаним Кредитним договором CVF0GK03470065 від 03.09.2007 року, яка станом на 07.01.2025 року становить 21145,11 Дол США, що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7535,84 Дол США; заборгованості з відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6562,75 Дол США; комісії у розмірі 1848,00 Дол США та пені у розмірі 5198,52 Дол США. Представник позивача вказує, що відповідачі, будучи солідарними боржниками, зобов`язані погасити вищезазначену заборгованість відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України, оскільки одностороння відмова від виконання грошового зобов`язання не допускається, а факт порушення договору підтверджений розрахунком заборгованості та банківськими документами. На підставі викладеного, позивач АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє їх представник Ляр Д.Ю., просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь позивача АТ КБ\~«ПриватБанк»заборгованість за Кредитним договором CVF0GK03470065 від 03.09.2007 року, яка станом на 07.01.2025 року становить 21145,11 Дол США, що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7535,84 Дол США; заборгованості з відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6562,75 Дол США; комісії у розмірі 1848,00 Дол США та пені у розмірі 5198,52 Дол США, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 10705,35 грн. Представники позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Бацей Т.М., Зюлковська Л.В. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та вказали, що заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги ґрунтуються на іншому розмірі заборгованості, сформованому за інший період користування кредитними коштами та на інших складових кредиту, у зв`язку з чим предмет та підстави позову не є ідентичними раніше розглянутій справі. Зазначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки не може розцінюватися як подвійне стягнення, оскільки відповідне звернення стягнення на предмет іпотеки було скасоване у встановленому законом порядку судом, а відтак не породжує правових наслідків та не може враховуватись як реалізоване стягнення за зобов`язанням. Зауважили на тому, що представником відповідача не було надано жодних контррозрахунків заявленої до стягнення заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, які б спростовували поданий позивачем розрахунок. На основі викладеного, представники позивача АТ КБ «ПриватБанк» - просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Крім цього, згідно спрямованих до суду представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Єрмоловим Є.М. заперечень на додаткові пояснення, останній вказує, що дана цивільна справа не є тотожною справі №727/3662/23 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості, яка утворилась у відповідачів станом на 07.01.2025 року, тоді як у попередній справі заборгованість нараховувалась за інший часовий проміжок, що, на його думку, виключає можливість закриття провадження у даній цивільній справі. На онові викладеного, представник позивача АТ КБ\~«ПриватБанк» -\~Єрмолов Є.М.просив суд задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Карпюк Ю.М. в судових засіданнях заперечувала щодо задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» та вказала, що заявлені позивачем позовні вимоги вже були предметом судового розгляду. Вказала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.03.2024 року, яке було змінено в мотивувальній частині постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.07.2024 року, в аналогічній справі АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у позові про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Зазначила, що у 2016 році АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено позасудове врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором, яке в 2017 році було скасовано судом. Вказала, що внаслідок вчинення позивачем дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки були змінені строки кредитування, а відтак подальше нарахування відсотків за користування кредитом, комісії та пені суперечить вимогам закону. На основі викладеного, представник відповідача [PERSON] адвокат Карпюк Ю.М. просить суд відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Крім цього, згідно спрямованих до суду представником відповідача додаткових письмових пояснень та відзиву на позов остання вказує, що збільшення банком сум пені, комісії та відсотків після ухвалення рішення у попередній справі, на її думку, є безпідставним та не змінює ані предмета, ані підстав позову, оскільки йдеться про ту саму вимогу щодо зазначеного боргу за тим самим Кредитним договором. Стверджує, що після звернення банком стягнення на предмет іпотеки строки виконання кредитного зобов`язання фактично були змінені, у зв`язку з чим подальше нарахування відсотків, пені та комісії поза межами строку кредитування є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону. На основі викладеного, представник відповідача [PERSON] адвокат Карпюк Ю.М. просить суд відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2025 року було відкрито загальне позовне провадження у справі №727/4152/25 (провадження №2/727/1236/25) за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; призначено підготовче судове засідання на 12 травня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2025 року було задоволено частково клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Карпюк Ю.М. про закриття провадження; закрито провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року, яка складається із заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту) в розмірі 7535,84 Дол США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 415,66 Дол США; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 192 Дол США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 642,65 Дол США. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 жовтня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено вищевказану цивільну справу до судового розгляду по суті на 07 листопада 2025 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] \~було укладено Кредитний договір від 03 вересня 2007 року № CVF0GK03470065 (т.1 а.с.27-29). Відповідно до пункту 7.1 вищевказаного Договору (т.1 а.с.27-29) Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 03 вересня 2007 року по 02 вересня 2022 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 12000,00 Дол США на покупку житла, а також у розмірі 1980,00 Дол США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 зазначеного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту; винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати; відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з пунктом 3.11 даного Договору. На підставі пункту 7.3 вищезазначеного Кредитного договору забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека однокімнатної квартири, загальною площею 30,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.д. При цьому, згідно пункту 5 Іпотечного договору №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року (т.1 а.с.67-72) вбачається, що одночасно з укладенням цього договору іпотекодавець і позичальник підписують в одному оригінальному екземплярі заставну (т.1 а.с.26) та передають заставну іпотекодержателю. Крім цього, 03 вересня 2007 року з метою забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором від 03 вересня 2007 року № CVF0GK03470065, між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було вчинено Договір поруки №CVF0GK03470065 (т.1 а.с.30) 03 вересня 2007 року [PERSON] були видані вищевказані кредитні кошти в розмірі 12000,00 Дол США, що підтверджується копією заяви про видачу готівки №1 від 03.09.2007 року (т.1 а.с.25), копією ордеру-розпорядження про видачу кредиту №CVF0GK03470065 від 03.09.2007 року (т.1 а.с.25 зворот) та копією квитанції №1 від 03.09.2007 року (т.1 а.с.25). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було належним чино виконано умови вищевказаного Кредитного договору № CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року, зокрема видано 03.09.2007 року відповідачу [PERSON] вищевказані кредитні кошти в розмірі 12000,00 Дол США. Разом з тим, відповідачем [PERSON] належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконано не було, у зв`язку із чим у відповідачів [PERSON] , [PERSON] виникла заборгованість за вищевказаним Кредитним договором, яка станом на 07.01.2025 року, згідно розрахунками заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] за Кредитним договором № CVF0GK03470065\~від 03\~вересня 2007\~року (т.1\~а.с.)становить\~21145,11\~Дол США,\~та складається\~з:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~у розмірі\~7535,84\~Дол США;\~заборгованості з\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами у\~розмірі 6562,75\~Дол США;\~комісії у\~розмірі 1848,00\~Дол США\~та пені\~у розмірі\~5198,52\~Дол США. При цьому, 17.01.2025 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» повідомляв відповідачам [PERSON] , [PERSON] про наявну в них заборгованість за вищезазначеним Кредитним договором № CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року, що підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» №30.1.0.0/2-70903CVF0L405 від 17.01.2025 року (т.1 а.с.). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк». Водночас, суд, під час визначення розміру заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] за вищевказаним Договором враховує той факт, що ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Чернівці від\~02\~жовтня 2025\~року було частково закрито провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з поданням позивачем нового позову частково про той самий предмет і з тих самих підстав з яких вже є рішення суду, зокрема в частині стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року, яка складається із заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту) в розмірі 7535,84 Дол США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 415,66 Дол США; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 192 Дол США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 642,65 Дол США (т.1 а.с.229-231). Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк»; ухвалу Шевченківського\~районного суду\~м.\~Чернівці від\~02\~жовтня 2025\~року - залишено без змін (т.2 а.с.35-39). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] \~у межах\~вищевказаного Кредитного\~договору №CVF0GK03470065\~від 03\~вересня 2007\~року,\~слід зменшити\~з урахуванням\~вищевказаних грошових\~коштів,\~провадження по\~яким закрито\~судом вищевказаною\~ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Чернівці від\~02\~жовтня 2025\~року,\~що набрала\~чинності. Крім цього, суд проаналізувавши вищевказаний Кредитний договір №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року, приходить до висновку, що у вказаному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг, за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту (банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином,\~суд вважає,\~що позовна\~вимога АТ\~КБ «ПриватБанк» простягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] зазначеної у позові комісії, суперечитиме вимогам закону, а тому не може бути задоволена судом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року становить 10702,96\~Дол США,\~та складається\~із:\~заборгованості по\~відсоткам за\~користуванням кредитом\~у розмірі\~6147,09\~Дол США\~та пені\~за несвоєчасність\~виконання зобов`язань\~за договором\~у розмірі\~4555,87\~Дол США. При цьому, суд вважає хибним посилання представника відповідача на зміну строків кредитування у зв`язку із позасудовим врегулюванням спору, виходячи з наступного. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.04.2021 року у справі 727/923/21, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, було задоволено позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», де третьою особи без самостійних вимог на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10607 від 04 серпня 2017 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1135,02 Дол США; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. (т.1 а.с.205-209). При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.05.2022 року у справі 727/10896/21 (т.1 а.с.153-160) було частково задоволено позов [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк»; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора ЧМР Карвацької Г.Ф. індексний номер: 32546002 від 25.11.2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартиру площею 30,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за АТ КБ «ПриватБанк», вилучивши запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №17627365 від 25.11.2016 року про реєстрацію права власності на вищевказане майно за АТ КБ «ПриватБанк»; в задоволенні іншої частини позових вимог було відмовлено; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року у справі 727/10896/21 (т.1 а.с.161-177) було частково задоволено апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк»; змінено мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», державного реєстратора ЧМР Карвацької Г.Ф. про визнання права власності та поновлення запису про право власності на нерухоме майно, виклавши її в редакції цієї постанови; скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2022 року в частині задоволення позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», державного реєстратора ЧМР Карвацької Г.Ф. про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності та вилучення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25 листопада 2016 року про реєстрацію права власності АТ КБ «ПриватБанк» на нерухоме майно №17627365; відмовлено в позові [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», державного реєстратора ЧМР Карвацької Г.Ф. про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25 листопада 2016 року про реєстрацію права власності АТ КБ «ПриватБанк» на нерухоме майно №17627365; змінено розподіл судових витрат; стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2724,00 гривні в рахунок відшкодування судових витрат за подання до суду апеляційної скарги. Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2023 року у справі 727/10896/21 (т.1 а.с.178-196) було задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] ; скасовано постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року в частині розподілу судових витрат, відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, а рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2022 року про задоволення позовних вимог в цій частині залишено в силі; постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора ЧМР Карвацької Г.Ф. залишено без змін; в іншій частині постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] 1816,00 гривень судових витрат на сплату судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Проаналізувавши вищевикладені рішення суду, а також враховуючи, те що постановою Верховного Суду від 21 серпня 2023 року у справі 727/10896/21, серед іншого, було залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.05.2022 року, в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру площею 30,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за позивачем АТ КБ «ПриватБанк», суд приходить до висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки фактично не відбулось, а тому посилання представника відповідача на зміну строків кредитування у зв`язку із позасудовим зверненням стягнення є безпідставними, оскільки такі дії банку були в подальшому скасовані судом, не спричинили переходу права власності на предмет іпотеки та відповідно не зумовили припинення чи зміну умов кредитного договору щодо строків виконання зобов`язання. Крім цього, звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року по справі №361/7543/17 (провадження № 14-546цс19). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки має забезпечувальний, похідний характер і не замінює основне кредитне зобов`язання, не припиняє його дії та не змінює визначених кредитним договором умов і строків виконання, а тому доводи представника відповідача щодо зміни строків кредитування та правових наслідків такого звернення стягнення, на переконання суду, є необґрунтованими. Крім цього,\~стосовно доводів\~представника відповідача,\~як підстави\~для відмови\~у позові,\~про те,\~що заявлені\~позивачем позовні\~вимоги вже\~були предметом\~судового розгляду,\~то суд\~їх оцінює\~критично,\~оскільки вищевказане\~дійсно вже\~було предметом\~перевірки суду,\~за результатами\~якої ухвалою\~Шевченківського районного\~суду м.\~Чернівці від\~02\~жовтня 2025\~року,\~що вступила\~в законну\~силу (т.1\~а.с.229-231)\~клопотання представника\~відповідача було\~задоволено частково та провадження\~у справі\~закрито лише у відповідній частині, про що зазначалось вище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» в передбаченому законом порядку, належними та допустимими доказами доведений розмір заборгованості відповідачів за вищевказаним Кредитним договором №CVF0GK03470065 від 03 вересня 2007 року у розмірі 10702,96 Дол США, що складається із: заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом у розмірі 6147,09 Дол США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 4555,87 Дол США. При цьому, інших доказів (контррозрахунків, банківських виписок, квитанцій тощо), які б свідчили про відсутність заборгованості відповідачів або про їх інших розмір представником відповідача суду надано не було. Так, згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Крім цього, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у сумі 5459,73 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог, а саме по 2729,86грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial