Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

З Київського районного суду м. Харкова, на підставі ухвали від 22.10.2025 за підсудністю надійшла вищезазначена цивільна справа, в якій позивач просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 17 січня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 08. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, з причин відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення ведення спільного господарства та втрати один до одного почуття любові та довіри. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 січня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 08 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2014). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2015). Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують з 2022 року, фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша\~ст. 24 СК України\~встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею\~113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », клопотань про повернення дошлюбного прізвища не заявляла. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved