Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

13.11.2024 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій позивачка просить поділити спільне майно, яке належить на праві спільної сумісної власності позивачці та відповідачу таким чином: 1. Визнати за позивачкою ( [PERSON] ) та за відповідачем ( [PERSON] ) право власності за кожним - на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 103,9 кв.м. 2. Визнати за відповідачем ( [PERSON] ) право власності на автомобіль FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . 3. Стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за 1/2 частку вартості автомобіля, а саме - 139 471,00 грн. 4. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, остаточний розрахунок яких буде подано після ухвалення рішення. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.11.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 20.01.2025. Позов обгрунтовано таким. [PERSON] (далі - Позивач), та [PERSON] (далі - Відповідач), уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають 2 дітей. 29.11.2023 шлюб розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва. За час шлюбу сторони придбали майно: 1. Квартиру [ADDRESS] Вартість - 5 877 923,00 грн. 2. Автомобіль FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . Вартість - 278 943,00 грн. На даний час квартирою та автомобілем фактично користується Відповідач. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 1. Витрати на визначення вартості нерухомого майна - 1 500,00 грн; 2. Сума судового збору - 9 084,00 грн; 3. Витрати на правничу допомогу - 20 000,00 грн. Остаточний розрахунок судових витрат буде подано після ухвалення рішення. У підготовчому судовому засіданні 18.03.2025 представник відповідача адвокат Семиполець В.В. повідомив, що спірний автомобіль знаходиться у користувані позивачки. 18.03.2025 у справі оголошено перерву для 02.05.2025 за клопотанням сторін для мирного врегулювання спору. 01.05.2025 в системі «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Селезньова М.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів та відкладення розгляду справи, у якій вона повідомила суд, що твердження сторони Відповідача про те, що автомобіль FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] , не перебуває у користуванні Відповідача, неправдиве та не відповідає дійсності. Факт перебування у користуванні Відповідача автомобіля підтверджується скріншотами переписки сторін, які він просив приєднати до справи. 04.07.2025 від представника відповідача адвоката Семипольця В.В. до суду надійшов відзив. У якому він зазначив, що [PERSON] перебував з [PERSON] у шлюбі з 28.11.2009 року до 29.11.2023 року. За період шлюбу подружжям було придбане наступне майно: Автомобіль FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . [PERSON] на даний час знаходиться по робочій візі в Канаді, що підтверджується відміткою про перетин кордону в закордонному паспорті позивача. Спірний транспортний засіб зареєстрований на [PERSON] та по сьогоднішній день знаходиться у її користуванні. Документи-оригінали, а саме: Договір кушвлі-продажу автомобіля, технічний паспорт на її ім`я також знаходяться у [PERSON] . [PERSON] ніколи не користувався спірним транспортним засобом та позбавлений користування і на час подачі зустрічного позову, оскільки зі слів Позивача за первісним позовом, остання вивезла його за межі України. Позивач за зустрічним позовом для захисту свого порушеного права, вважає, що в рамках поділу спільного майна подружжя доцільно йому отримати компенсацію вартості спірного автомобіля, залишивши автомобіль у власності дружини. Відповідно до висновку про вартість колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] , 2013 року випуску, V-998 куб. см, пальне-В, тип кузова-хетчбек-В, станом на 16 квітня 2025 року, складає 262 090,00 грн. Просив поділити спільне сумісне майно подружжя: 1. Визнати за Відповідачем за зустрічним позовом ( [PERSON] ), право власності на автомобіль марки FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . 2. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини цього автомобіля у розмірі 131 045,00 грн. 3. Стягнути з Відповідача за зустрічним позовом на користь Позивача за зустрічним позовом судові витрати зі сплати судового збору - 1 310,00 грн, витрати на проведення оцінки КТЗ 2 500,00 грн, витрати на правову допомогу - 15 000,00 грн. Просив зустрічну позовну заяву прийняти до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати їх в одне провадження. Суд ухвалою від 07.07.2025 прийняв зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав їх в одне провадження. Відклав підготовче судове засідання на 15.30 год. 03.09.2025. Копію зустрічної позовної заяви надіслав відповідачці за зустрічним позовом. Установив відповідачці (за зустрічним позовом) п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву; позивачу (за зустрічним позовом) п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачці (за зустрічним позовом) - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалою від 03.09.2025 суд задовольнив клопотання представника позивачки - адвоката Селезньова М.В. про витребування доказів. Витребував в Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ: 00034039) інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , зокрема: дати виїзду з території України та в`їзду на територію України за період з 01.01.2022 по 03.09.2025. Витребував в Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України автомобіля FORD Focus, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2022 по 03.09.2025. Витребувані документи надійшли до Дарницького районного суду м. Києва до 25.09.2025. Ухвалою від 01.10.2025 суд закрив підготовче провадження і призначив справу до розгляду по суті на 03.11.2025. В судовому засіданні з розгляду по суті 03.11.2025 були присутніми лише представники сторін - адвокати Селезньов М.В. та Семиполець В.В., які не змогли достовірно пояснити суду, у кого зі сторін у користуванні станом на час подання позову і розгляду справи перебуває спірний автомобіль. У зв`язку з чим суд визнав особисту явку сторін в наступне судове засідання обов`язковою - для з`ясування саме цієї обставини. При цьому судом дозволено участь сторін в режимі відеоконференції - оскільки вони перебувають за межами України і фізично не мають можливості прибути до Дарницького районного суду м. Києва. Окрім того, представники сторін зазначили, що спору про вартість спірної квартири немає, просили визнати за кожною зі сторін право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 103,9 кв.м. та припинити право спільної сумісної власності пдружжя на цю квартиру. В судовому засіданні з розгляду по суті 01.12.2025 позивачка пояснила, що вона виїхала за межі України з початком війни, відповідач на спірному автомобілі довіз її до кордону, і потім на цьому автомобілі повернувся до свого місця проживання в Україні. Згодом він теж виїхав за межі України. Спірний автомобіль було оформлено на її їм`я, але весь час після розірвання шлюбу автомобіль був у володінні і користуванні відповідача, на підтвердження чого вона надала скрн-шоти переписки з відповідачем. Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , зокрема: дати виїзду з території України та в`їзду на територію України за період з 01.01.2022 по 03.09.2025, - [PERSON] на ТЗ д.н.з. [NUMBER] виїхав за межі України 05.03.2024 (назва пункту перетину - Устилуг). Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України автомобіля FORD Focus, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2022 по 03.09.2025, зазначений автомобіль виїхав за межі України 06.03.2024 (назва пункту перетину - Устилуг). Явка сторін в судове засідання 01.12.2025 була визнана обов`язковою - для з`ясування з їхніх особистих пояснень факту перебування у користуванні автомобіля одним із подружжя на час розгляду спору (враховуючи, що при цьому судом дозволено участь сторін в режимі відеоконференції - оскільки вони перебувають за межами України і фізично не мають можливості прибути до Дарницького районного суду м. Києва). Однак відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату його проведення представник відповідача був повідомлений безпосередньо у засіданні під звукозапис, додатково - відповідач та представник відповідача також повідомлені про дату в електронних кабінетах кожного з них в системі «Електронний суд», причину неявки суду не повідомили, клопотань суду не подавали. 11.12.2025 суд ухвалив рішення і оприлюднив вступну і резолютивну частини рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходив суд. Оцінка доказів. Суд установив, що [PERSON] перебував з [PERSON] у шлюбі з 28.11.2009 по 29.11.2023. За період шлюбу подружжям було придбане наступне майно: 1) квартира [ADDRESS] , загальною площею 103,9 кв.м. 2) автомобіль FORD focus, 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 ЦК України). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Під час розгляду справи представники сторін повідомили суду, що спору про вартість спільної квартири у них немає, і просили суд визнати за кожним із подружжя право часткової власності на 1/2 частку спірної квартири, припинивши право спільної сумісної вланості на неї. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Оскільки сторони просять визнати за позивачкою ( [PERSON] ) та за відповідачем ( [PERSON] ) право власності за кожним - на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 103,9 кв.м., і є придбаною в період шлюбу, ця вимога є обгрунтованою і суд її задовольняє. З дати набрання законної сили рішенням суду право спільної сумісної власноті сторін на цю квартиру припиняється і ця квартира належатиме їм на праві спільної часткової власності, з визначеними частками - по 1/2 кожному. Щодо поділу автомобіля. Сторони не оспорюють, що набуте у шлюбі спільне рухоме майно - автомобіль FORD focus, 2013 р.в., VIN-код: [NUMBER] , реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] , підлягає поділу. Водночас спір між сторонами виник щодо вартості вказаного майна та порядку його поділу. Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Об`єктом поділу є неподільна річ - автомобіль FORD focus, 2013 р.в., реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] . Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ст. 71 СК України). З 03.01.2014 і станом на 06.08.2024 автомобіль FORD focus, 2013 р.в., VIN-код: [NUMBER] , реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] зареєстрований на [PERSON] , що підтвержується інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів та копіх свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с. 12, 73). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (частина третя статті 370 ЦК України). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до висновку про застосування норм права, зазначених у статтях 183, 364, 70 ЦК України та 70, 71 СК України, викладеного в п. 27-36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 у подібних правовідносинах, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). Суд встановив, що на час подання позову автомобіль FORD focus, 2013 р.в., реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] , перебував у володінні і користуванні [PERSON] . Цю обставину встановлено з доказів, які у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що після виїзду Позивачкою з початком збройної агресії протии України рф за межі України у 2022 році (що не оспорюється Відповідачем) спірний автомобіль знаходився на території України і перебував у володінні та користуванні Відповідача, а саме з: - інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , зокрема: дати виїзду з території України та в`їзду на територію України за період з 01.01.2022 по 03.09.2025, - [PERSON] на ТЗ д.н.з. [NUMBER] виїхав за межі України 05.03.2024 (назва пункту перетину - Устилуг) (а.с. 119), - інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України автомобіля FORD Focus, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2022 по 03.09.2025, зазначений автомобіль виїхав за межі України 06.03.2024 (назва пункту перетину - Устилуг) (а.с. 119), - телефонної переписки між сторонами (а.с. 56-57), - а також враховуючи той факт, що після визнання судом явки обох сторін особисто в судове засідання 01.12.2025 обов`язковою - саме для з`ясування з їхніх особистих пояснень факту перебування у користування автомобіля одним із подружжя на час розгляду спору (враховуючи, що при цьому судом дозволено участь сторін в режимі відеоконференції - оскільки вони перебувають за межами України і фізично не мають можливості прибути до Дарницького районного суду м. Києва). І позивачка добросовісно виконавши цей обов`язок взяла участь у судовому засіданні, пояснила суду обставини, які підверджуються дослідженою судом перепискою, щодо того, що автомобілем володіє і користувється відповідач. Натомість ні відповідач, ні його представник в судове засідання 01.12.2025 не з`явилися, про дату його проведення представник відповідача був повідомлений під зввукозапис, відповідач та представник також повідомлені про дату в електронних кабінетах кожного в системі «Електронний суд», причину неявки суду не повідомили. Тому суд розцінює таку процесуальну поведінку як визнання відповідачем факту, для з`ясування якого суд визнавав явку сторін в засідання обов`язковою. Згідно з висновком про застосування норм права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 у подібних правовідносинах, згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Отже, враховуючи, що автомобіль знаходиться у володінні і корстування відповідача, а позивачка при поділі автомобіля просить присудити на її користь компенсацію, згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачці, право власності якої на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою, Суд присуджує на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля FORD focus, 2013 р.в., реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] , яка підлягає стягненню з [PERSON] . У справі наявні два звіти про оцінку спірного автомобіля, надані позивачкою і відповідачем. Суд зауважує, що обидва звіти проводилися без огляду автомобіля оцінювачами. Як звіт про оцінку спірного автомобіля від 12.08.2024, виконаний ФОП [PERSON] (вартість визначено у розмірі 278 943,00 грн), наданий позивачкою, так і висновок про вартість КТЗ оцінювача ПП «Автоекспрес» [PERSON] від 21.04.2025 (вартість визначено у розмірі 262 090,00 грн), наданий відповідачем, складені із застосуванням порівняльного методу, належними суб`єктами, відповідно до чинних норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Однак, з огляду на те, що висновок про оцінку транспортного засобу від 21.04.2025, наданий відповідачем, складений на рік пізніше, ніж звіт про оцінку від 12.08.2024, наданий позивачкою, враховуючи, що отримавши зустрічну позовну заяву разом з доданим до неї висновком про оцінку транспортного засобу від 21.04.2025, позивачка не заперечила проти нього, клопотань про призначення автотоварозначої експертизи суду не заявляла, суд бере до уваги останню за часом оцінку ринкової вартості транспортних засобів, а саме - від 21.04.2025, як більш достовірну станом на час ухвалення рішення. Тому з метою визначення вартості 1/2 частки автомобіля FORD focus, 2013 р.в., реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] , Суд бере до уваги висновок про вартість КТЗ оцінювача ПП «Автоекспрес» [PERSON] від 21 квітня 2025 року, наданий відповідачем [PERSON] , з таких мотивів: -визначення ринкової вартості відбувалося станом на дату оцінки - 16.04.2025, що відповідає актуальним ринковим цінам на аналогічне майно станом на час ухвалення рішення -термін дії висновка про оцінку - 6 місяців з дати оцінки станом на час ухвалення рішення не сплинув. В той час як звіт про оцінку цього автомобіля, виконаний ФОП [PERSON] (вартість визначено у розмірі 278 943,00 грн), наданий позивачкою, складено раніше - 12.08.2024, і тому він станом на час розгляду справи не відповідає ринковим цінам щодо вартості аналогічного автомобіля. Суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частку вартості автомобіля FORD focus, 2013 р.в., реєстраційний знак транспортного засобу [NUMBER] , у розмірі 131 045,00 грн (262 090,00 грн : 2). Щодо стягнення витрат за проведення оцінки на користь однієї зі сторін. Враховуючи, що обидва звіти відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності, які пред`являє ЦПК України до такого виду доказів; а також те, що спір ініціювала [PERSON] ; процесуальну поведінку відповідача, яка є добросовісною (оскільки подання зустрічного позову і відзиву на первісний позов є його правом), однак вплинула на термін дії оцінки, наданої позивачкою, і її актуальність, - оскільки відповідач не погодився з актуальною на час подання позову оцінкою автомобіля, доданою до позову (станом на 2024 рік), подав зустрічний позов і надав власну оцінку, яку суд поклав в основу рішення лише через більш «свіжу» дату оцінки, обумовлену ринковою зміною цін, Суд не стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені ним на проведення оцінки автомобіля. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення судом вимог [PERSON] , з [PERSON] на її користь підлягає стягненню сплачений нею за подання позову судовий збір у розмірі 9 084,00 грн.

Outcome: partial