Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 02.05.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір №191131.Згідно умов договору сума кредиту складає 3000 грн., строк кредиту 16 днів. ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 3000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Займер» відступило "ФК КЕШ ТУ ГОУ" права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на 16.04.2025 заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 3000 грн. - тіло кредиту і 12000 грн. - нараховані відсотки, а всього 15000 грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2 Відповідач подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, а саме в частині тіла кредиту. Однак, оскільки він є військовослужбовцем, просить врахувати його статус та не стягувати заборгованості за нарахованими відсотками. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 19.06.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 30.06.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав та ознайомився з матеріалами справи 15.10.2025. Подав заяву про часткове визнання позовних вимог, при цьому відзив на позовну заяву не надходив, додаткових заяв та клопотань суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 02.05.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір №191131. Згідно умов договору сума кредиту складає 3000 грн., строк кредиту 16 днів, до 17.08.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Комісія за надання кредиту нараховується у розмірі 15% від суми кредиту одноразово. У п.2.3 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 днів поспіль з моменту виникнення прострочення (а.с.14). У Додатку №1 до Договору, сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 4410 грн. (а.с.15). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Займер» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Видача грошових коштів у сумі 3000 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів на банківську картку Privat Bank № [NUMBER] (а.с.24). Також, судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, згідно з умовами якого «Займер» передає ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. 12.10.202 було укладено Додаткову угоду до Договору факторингу (а.с.16-18). На виконання умов Договору факторингу ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було сплачено ТОВ «Займер» відповідні грошові суми, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями (а.с.22-23). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15000 грн., з яких: 3000 грн. - сума виданого кредиту; 120000 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.10). Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 16.04.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №191131 від 02.05.2021 становить 15000 грн., з яких: 3000 грн. - сума виданого кредиту; 12000 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.9). Також, судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем, був призваний на військову службу 25.02.2022 згідно Указу Президента «Про загальну мобілізацію», є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням УБД (а.с.51-53). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що 02.05.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №191131 про надання фінансового кредиту. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно вказаного договору [PERSON] отримав у позику грошові кошти у розмірі 3000 грн. Факт отримання грошових коштів також визнається відповідачем у поданій ним письмовій заяві. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 3000 грн. 5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду надано Виписку з особового рахунку на дату 16.04.2025, тобто після отримання ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором. Тому суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який період нараховані відсотки не вбачається можливим. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 16 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,0 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно графіку платежів, який міститься у Договорі проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 960 грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 960 грн. за 16 днів, що відповідає строку дії кредитного договору. Також до стягнення підлягає комісія за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 450 грн. 5.3 Суд бере до уваги той факт, що відповідач є військовослужбовцем та має посвідчення УБД. Однак звертає увагу, що згідно записів у військовому квитку, [PERSON] був призваний на військову службу за контрактом 30.03.2018 та 29.03.2021 буз демобілізований у зв`язку із закінченням строку контракту. В подальшому, 25.02.2022 відповідач був мобілізований до лав ЗСУ згідно Указу Президента «Про загальну мобілізацію». Разом з тим, кредитний договір було укладено 02.05.2021, відтак на [PERSON] не поширюються пільги встановлені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 5.4 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.5 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги від 29.12.2023, Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2024, Актом про отримання правової допомоги ві.08.10.2025, рахунком та платіжною інструкцією (а.с.12-13, 45,46,48). Позовні вимоги задоволено судом на 29,4%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 712,19 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3087 грн.

Outcome: partial