Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У вересні\~2025\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~вказаним позовом, просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~ [PERSON] ,\~який був зареєстрований 14\~серпня 2021\~року у\~Славутицькому відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Вишгородському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ),\~актовий запис\~№ 71. Позов обґрунтований тим, що позивачка перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2021 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис №71. Під час шлюбу в подружжя народилась дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Причиною звернення до суду стало те, що в силу психологічної несумісності характерів, нормальні сімейні стосунки між сторонами не склалися, у кожного різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Систематично між ними виникали сварки. Поведінка відповідача призвела до того, що з березня 2025 року сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільне господарство. Фактично їхня сім`я розпалась. Позивачка не вбачає сенсу у формальному збереженні шлюбу, тому просила не надавати термін на примирення, так як це суперечить її інтересам. Малолітня дочка сторін проживає разом із матір`ю, спірних питань щодо розподілу майна, набутого за час шлюбу, вони не мають. Ухвалою судді від 30 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 26 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено на 11 грудня 2025 року. Позивач [PERSON] \~у призначене\~судове засідання не прибула, про дату, час і\~місце якого\~повідомлена належним\~чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 26 листопада 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання\~не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким йому направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 26 листопада 2025 року, за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 11 грудня 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи, що узгоджується з приписами частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З матеріалів справи суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 серпня 2021 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), копія якого приєднана до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 серпня 2021 року у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 71. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] ( а.с. 11). [INFO] \~у сторін\~народилась\~дочка [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 березня 2022 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ),\~ актовий запис № 17 ( а.с. 12). Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.06.2002, про що свідчить витяг з реєстру Славутицької територіальної громади №2025/013579612 від 16.09.2025 ( а.с. 13). Малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою місця проживання матері з 27.09.2024, що підтверджено витягом з реєстру Славутицької територіальної громади № 2025/013538076 від 16.09.2025 (а.с. 14). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 07.06.2023 по теперішній час, що підтверджується інформацією № 15-08/1769 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла до суду 30 жовтня 2025 року на запит в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, а також відповіддю №1954472 від 30.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру. ( а.с. 20-21). Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що відносини між сторонами не склались в силу психологічної несумісності характерів. Поведінка відповідача призвела до того, що з березня 2025 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідно до\~статті 51\~Конституції\~України,\~частини\~першої\~статті\~24\~СК\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді\~жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень\~та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За змістом частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Встановлені судом обставини свідчать, що за час сімейного життя у сторін склалась обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У позовній заяві зазначено про домовленість сторін, що після розірвання шлюбу їх неповнолітній син буде проживати разом з позивачем, та про відсутність між ними майнового спору на час подання позову. Відповідно до статті 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] . Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частини першої статті 264 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Позивачка за подання позовної заяви сплатила судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 2.33222291.1 від 30.09.2025 (а.с. 2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с. 1). Оскільки суд дійшов висновку про задоволенню позову, то за правилами частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved