Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

у серпні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 08.11.2023-100002775 від 08.11.2023 року в розмірі 23 760,00 грн і понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 08.11.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферта) № 08.11.2023-100002775 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредиту сумі 12 000,00 грн, строком на 42 дні на умовах сплати фіксованої процентної ставки в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач не сплачувала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого станом на дату подачі вказаної позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 23 760,00 грн, що складається з: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 760,00 грн - заборгованість за процентами, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за вказаним кредитним договором у заявленому розмірі та судові витрати. Ухвалою від 01.09.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.54-55). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08.11.2023 року укладено Кредитний договір (оферту) № 08.11.2023-100002775. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 12 000,00 грн, строком на 42 дні - до 19.12.2023 року. Процентна ставка фіксована незмінна ставка в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку користування кредитом. Згідно з п. 3.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на визначених умовах, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2.цього ж Договору встановлено, що кредит надається для придбання товарів (робіт чи послуг), не пов`язаних із підприємницькою або незалежною професійною діяльністю. Відповідно до п. 4.1. Договору кредит надається на умовах строковості, платності та поворотності шляхом зарахування коштів на банківський рахунок споживача або із використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача ([NUMBER]). За п. 4.3.Договору днем надання кредиту вважається дата списання коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредитудата надходження коштів до каси кредитодавця або на його рахунок. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 23 760,00 грн (п. 4.6. Договору). За змістом п. 6.1.Договору позичальник зобов`язується використовувати кредит за цільовим призначенням та своєчасно повертати кредит і проценти. [PERSON] електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Н254 підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, акцептував умови Договору та отримав кошти на свій рахунок. Під час укладення кредитного договору [PERSON] пройшов ідентифікацію через Систему BankID Національного банку України. Ідентифікація позичальника проведена шляхом перевірки документів на матеріальних носіях та/або електронних даних із метою однозначного встановлення особи. Факт надання кредиту позичальнику підтверджується квитанцією LIQPAY АТ КБ «ПриватБанк», IDоперації 2388920460, згідно з якою 08.11.2023 року здійснено видачу за Договором № 08.11.2023-100002775 від 08.11.2023 року, сума та валюта операції 12 000,00 грн, номер платіжного інструмента 516874*85. Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 23 760,00 грн, що складається з: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 760,00 грн - заборгованість за процентами. Проценти за кредитом нараховані за період із 08.11.2023 року по 19.12.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Отже, судом встановлено факт невиконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача, в зв`язку із чим заборгованість за Кредитним договором № 08.11.2023-100002775 від 08.11.2023 року в розмірі 23 760,00 грн, що складається з: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 760,00 грн - заборгованість за процентами, підлягає стягненню з відповідача. За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved