Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

08 жовтня 2025 року [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, мотивуючи заяву наступним. [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1986 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не було зареєстровано. За період сімейного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм прибудинкової території, робили ремонт будинку, купували меблі. Крім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів, фотографувалися разом. [PERSON] спілкувався з її дітьми та родичами. [INFO] [PERSON] у віці 74 років помер. Після смерті чоловіка заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки для цього необхідно підтвердження факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 1986 року по [INFO] . Встановлення факту має для неї юридичне значення для подальшого оформлення спадкових прав на майно. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що з чоловіком вони прожили разом приблизно 40 років. В с. Черевкивони купили будинок, в якому постійно проживали. Спільних дітей у них не було. Похованням чоловіка займалась заявниця. Просила встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу між нею та [PERSON] у період з 1986 року по 28 червня 2018 року. Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 47). Заслухавши пояснення заявниці, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов переконання про обґрунтованість заяви та необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Черевки Миргородського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2018 року виконавчим комітетом Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с. 9). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 14 серпня 2025 року № 01.5-08/1380, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за даною адресою була зареєстрована [PERSON] (а.с. 14). Відповідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/013381353 від 12 вересня 2025 року [PERSON] з 16 липня 1993 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 59/02-31 від 07 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. завниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, належну [PERSON] , оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між померлим [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до повідомлення Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 667-10-25-30.16-27 від 04 грудня 2025 року, актового запису про шлюб на [PERSON] та [PERSON] по місту Миргород та Миргородському району за період з 01 січня 1986 року по 28 червня 2018 року не виявлено (а.с. 45). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в селі з 2004 року, заявниця є її сусідкою. Заявниця постійно проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина більше 30 років, проте їх шлюб не був зареєстрований. Вони виховували разом дітей заявниці, вели спільне господарство. Чоловік останні три роки був лежачим, [PERSON] його доглядала, потім займалась похованням. Свідок [PERSON] пояснила суду, що заявниця є її сусідкою. Заявниця більш 30 років проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина. Разом з ними жили діти заявниці, які називали [PERSON] батьком. Приблизно три роки [PERSON] був лежачим, [PERSON] його доглядала, коли він помер, то займалась його похованням. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, то у разі відсутності спору, особа може звернутися в суд із заявою в порядку окремого провадження. Норми ч. 1 ст. 294 ЦПК України зобов`язують суд сприяти особам під час розгляду справ окремого провадження у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією та законами України їхніх прав, свобод та інтересів. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Ст. 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства. Ст. 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявниці право оформити свої права на спадкове майно. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних в заяві осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved