Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

29 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 103185354 від 12 липня 2021 року у розмірі 37081 (тридцять сім тисяч вісімдесят одна) грн. 25 коп., витрати на правничу допомогу 5000 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 12 липня 2021 року [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора в якості підпису, подала та підписала в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» заявку на отримання кредиту № 103185354, та підтвердив прийняття умов кредитного договору № 103185354 від 12 липня 2021 року. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 103185354 від 12 липня 2021 року в розмірі 8500 грн., на умовах строковості, зворотності та платності. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 13 жовтня 2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 103185354 від 12 липня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 37081 (тридцять сім тисяч вісімдесят одна) грн. 25 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8500 грн.; заборгованість за відсотками становить 27731 грн. 25 коп.; заборгованість за комісійними винагородами становить 850 грн. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9, 10 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик та через оголошення на сайті. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» укладений в електронній формі кредитний договір № 103185354, згідно з умовами якого відповідач отримав 8500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до кредитного договору № 103185354) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 27 липня 2021 року (арк.с. 15-19). Пунктом 6 цього договору визначено порядок його укладення. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Для підписання договору позичальник використовує одноразовий ідентифікатор. Після укладення кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в його особистому кабінеті. Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням 29819149 від 12.07.2021 року про перерахування [PERSON] на його картковий рахунок коштів в сумі 8500,00 грн. (арк.с. 25). Відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не надав своєчасно ТОВ «Мілоан» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги №10Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за Кредитним договором № 103185354 від 12 липня 2021 року, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 37081 (тридцять сім тисяч вісімдесят одна) грн. 25 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8500 грн.; заборгованість за відсотками становить 27731 грн. 25 коп.; заборгованість за комісійними винагородами становить 850 грн. (арк. с. 12а). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, відповідно до положень ст.55 ЦПК України, ТОВ «Діджи Фінанс» стало правонаступником ТОВ «Мілоан» у зобов`язаннях за кредитним договором № 103185354 від 12 липня 2021 року. 25 липня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» направило відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги і запропонувало сплатити заборгованість за кредитним договором, що відповідачем не було виконано (арк. с. 27). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 103185354 від 12 липня 2021 року станом на 25 вересня 2021 року сума заборгованості відповідача становить 37081 (тридцять сім тисяч вісімдесят одна) грн. 25 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 8500 грн.; заборгованість за відсотками становить 27731 грн. 25 коп.; заборгованість за комісійними винагородами становить 850 грн (арк. с. 13). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1048,1050 ЦК Українипро сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно з частиною 6статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Як передбачено статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин може бути підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як визначено пунктом 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено частиною 1статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Строк виконання зобов`язання за кредитним договором № 103185354 від 12 липня 2021 року закінчився, позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, та сплати процентів за користування кредитом. Щодо позовної вимоги представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 5000 грн., суд виходить з наступного. До витрат пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданихпослуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України) Відповідачем не заявлено про зменшення розмір витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного, суд, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, а також вказані обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved