Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» пред`явило\~позов до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами\~в розмірі\~54797,70\~грн та\~понесених судових\~витрат.\~ В обґрунтування\~позову зазначено, що 10.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. Крім того, 31.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 у розмірі 15300,00 грн, яка складається із: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 4250,00 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн. комісія за надання кредиту. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 у розмірі 26904,00 грн, яка складається із: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1720,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 15984,00 грн. - сума заборгованості за пенею, 1200,00 грн. комісія за надання кредиту. 12.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 320273392. 14.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/17 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому прав вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 3 від 04.08.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12593,70 грн, з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 7168,70 грн. - сума заборгованості по процентам; 175,00 грн. комісія за надання кредиту; 1750,00 грн. неустойка. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам зазначених кредитних договорів, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 54797,70 грн. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними вище договорами. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.10.2025 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачу [PERSON] надсилались ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, які повернулись до суду не врученими з відміткою Укрпошти про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Верховний Суд у постанові від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 зазначив: «Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування». Відтак, оскільки ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання листом рекомендованою кореспонденцією, суд в достатній мірі виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 8500,00 грн, строком на 30 днів, з фіксовано процентною ставкою 1,00 %, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти та комісію. Перед підписанням вказаного кредитного договору відповідач вказав свої дані, після чого, підписав його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 231785, що в свою чергу свідчить про те, що останній погодився з умовами кредитного договору ( а. с. 9-17). 31.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 30 днів, з фіксовано процентною ставкою 1,00 %, та комісією за надання позики 15,00 % (фіксована) від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1200.00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти. Перед підписанням вказаного кредитного договору відповідач вказав свої дані, після чого, підписав його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 65787, що в свою чергу свідчить про те, що останній погодився з умовами договору позики ( а. с. 27-36). 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»був укладений договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 у розмірі 15300,00 грн. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 у розмірі 26904,00 грн.(а. с. 18-23, 37-39). Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитними договорами, заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 становить у розмірі 15300,00 грн, яка складається із: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 4250,00 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн. комісія за надання кредиту, та за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 у розмірі 26904,00 грн, яка складається із: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1720,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 15984,00 грн. - сума заборгованості за пенею, 1200,00 грн. комісія за надання кредиту ( а. с. 24-25, 40-42). 12.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 320273392, відповідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 3500,00 грн., на строк 30 днів, з базовою процентною ставкою 0,98 % в день від суми залишку кредиту, що становить 357,70 % річних, та комісією в розмірі 175,00 грн. ( а. с. 56-69). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором надавши ввідповідачу кредит в сумі 3500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням ( а. с. 70). 14.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № МВ-ТП/17, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 320273392укладеним 12.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а. с. 74-75). Відповідно до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитним договором № 320273392укладеним\~12.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] ( а. с. 76-79). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 320273392від 12.11.2024, заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 04.08.2025 становить 12593,70 грн, з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 7168,70 грн. - сума заборгованості по процентам; 175,00 грн. комісія за надання кредиту; 1750,00 грн. неустойка ( а. с. 71-72). За нормою ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з\~тим,\~статтею 536\~ЦК України\~встановлено,\~що за\~користування чужими\~грошовими коштами\~боржник зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами.\~Розмір процентів\~за користування\~чужими грошовими\~коштами встановлюється\~договором,\~законом або\~іншим актом\~цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із досліджених судом кредитних договорів встановлено, що дані договори укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом. Отже, підписання вищезазначених договорів свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачені в договорах строки кошти не повертав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитними договорами, тому суд дійшов наступного висновку. Щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 у розмірі 15300,00 грн, яка складається із: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 4250,00 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 2525,35 грн. комісія за надання кредиту, суд виходить з наступного. Позовні вимоги\~в цій\~частині обґрунтовані\~тим,\~що розмір\~заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 становить суму, що зазначена у розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача до ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» щодо пролонгації граничного строку повернення кредиту до суду не надано, а тому строк кредитування за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 не змінювався і становить 30 днів. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 09.12.2024, відповідно, а тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами строку кредитування задоволенню не підлягають. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 за процентами за понадстрокове користування кредитом на суму 4250,00 грн. поза межами строку кредитування є безпідставними. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. За таких обставин, суд з вважає, що позивач, до якого перейшло право вимоги за кредитними договорами, також обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 розмір якої становить 11050,00 грн, з якої 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 2525,35 грн. комісія за надання кредиту. Щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 у розмірі 26904,00 грн, яка складається із: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1720,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 15984,00 грн. - сума заборгованості за пенею, 1200,00 грн. комісія за надання кредиту, та за кредитним договором № 320273392від 12.11.2024, у розмірі 12593,70 грн. з яких:\~3500,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~по основному\~боргу;\~7168,70\~грн.\~-\~сума заборгованості\~по процентам;\~175,00\~грн.\~ комісія\~за надання\~кредиту;\~1750,00\~грн.\~ неустойка,суд виходить з наступного. Позовні вимоги\~в цій\~частині обґрунтовані\~тим,\~що розмір\~заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 та кредитним договором № 320273392від 12.11.2024 становить суми, що зазначена у розрахунках заборгованості та витягах з реєстру боржників до договорів факторингу. Разом з тим, щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та неустойкою у загальному розмірі 17734,00 грн., суд зазначає таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер. У цій\~справі кредитні\~договориукладені між сторонами в період жовтень-листопад 2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу та пені за прострочення зобов`язань. Відтак, оскільки стягнення пені та неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені та неустойки за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 та кредитним договором № 320273392від 12.11.2024 в загальному розмірі 17734,00 грн. З огляду\~на наведені\~вище норми\~права,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~дослідивши всебічно,\~повно,\~безпосередньо та\~об`єктивно\~наявні у\~справі докази,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги необхідно\~задовольнити частково,\~зокрема,\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»заборгованість: за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8725516 від 10.11.2024 розмір якої становить 11050,00 грн, з якої 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 2525,35 грн. комісія за надання кредиту; за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73291648 від 31.10.2024 у розмірі 10920,00 грн, яка складається із: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1720,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1200,00 грн. комісія за надання кредиту; за кредитним договором № 320273392від 12.11.2024, у розмірі 10843,70 грн. з яких:\~3500,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~по основному\~боргу,\~7168,70\~грн.\~-\~сума заборгованості\~по процентам,\~175,00\~грн.-\~комісія за\~надання кредиту, у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення процентів за понадстрокове користування кредитом на суму 4250,00 грн., неустойки та пені в загальному розмір 17734,00 грн. необхідно відмовити. Крім того,\~відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України\~суд під\~час ухвалення\~рішення вирішує\~питання щодо\~ розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено\~судом,\~позивач ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028,00 грн. Оскільки,\~у ході\~судового розгляду\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову в\~сумі 32813,70\~грн.,\~що становить\~60\~%\~від заявленої позивачем суми 54797,70 грн., відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в сумі 1816,80 грн.

Outcome: partial