Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Фельський С.Л. звернувся до\~Шевченківського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~вищезазначеною позовною\~заявою до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну сплату страхового відшкодування. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 16.09.2023 приблизно об 11 годині 45 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ 11022», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині вул. Рекордної зі сторони вул. Лобановського в напрямку пр. Металургів в м. Запоріжжі. В цей час, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA» реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині вул. Рекордної зі сторони пр. Металургів в напрямку вул. Лобановського в м. Запоріжжі, тобто у зустрічному для [PERSON] напрямку. В якості пасажира в салоні автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] , перебувала [PERSON] , [INFO] . Під час руху [PERSON] виїхав на регульоване перехрестя вул. Рекордної та вул. Портової на зелений сигнал світлофора, після чого, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався у зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофора, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надавиш переваги в русі зустрічному автомобілю, почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Портову, внаслідок чого допустив зіткнення передньої лівої частини автомобіля «ЗАЗ 11022», реєстраційний номер [NUMBER] , з лівою передньою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] . Після зіткнення транспортних засобів автомобіль «VOLKSWAGEN JEТТА», реєстраційний номер [NUMBER] , продовжуючи рух у некерованому стані, скоїв наїзд на правий бордюр. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги пунктів 10.1. 16.13 Правил дорожнього руху України. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. На підставі статті 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнено з іспитовим строком один рік. Як зазначає представник позивача, власником автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] . Матеріальні збитки завдані Позивачу дорівнюють 364 069,28 грн. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ЗАЗ 11022» реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП, була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО». Максимальний розмір страхової виплати 160 000 грн. Франшиза за договором 3 200 грн. Таким чином, потерпілий мав право отримати від страхової компанії 156 800 грн. На адресу відповідача було направлено заяву на виплату страхового відшкодування, яка була отримана відповідачем 11.03.2024 року. Листом від 03.04.2024 року, ТДВ СК КРЕДО повідомила позивачу про відмову у здійсненні страхової виплати. Здійснити виплату відповідач був зобов`язаний до 10.06.2024. З 11.06.2024 відповідач прострочив виконання свого зобов`язання. [PERSON] звернувся з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2025 року вирішено стягнути з ТДВ «СК «Кредо» (на користь [PERSON] суму страхового відшкодування пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 156 800,00 грн., а також 3% річних у розмірі 1 272,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 411,10 гр:і. та пеню у розмірі 11 040,26 грн. Розрахунок штрафних санкцій здійснено до 17.09.2024 року. Виплату страхового відшкодування відповідач здійснив лише 03.03.2025. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 2135,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 13970,58 грн. та пеню у розмірі 19200,15 грн. за несвоєчасну сплату страхового відшкодування за період з 18.09.2024 по 02.03.2025, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на послуги адвоката. Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.04.2025 від представника відповідача ТДВ «СК «Кредо» Чарваєвої А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала стосовно задоволення позовної вимоги позивача в частині стягнення на його користь пені, 3% річних та інфляційних витрат, посилаючись на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року та в якому Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосувати п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що підготовка справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи з огляду на малозначність та розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження, а також при виготовленні позовної заяви не вимагалось проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів, адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаюсь на викладене представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 22.04.2025 від представника позивача адвоката Фельського С.Л. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він звертає увагу суду на те, що відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування не через наявні форс-мажорні обставини. Крім того, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що самі ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Вважає доводи відповідача про неможливість розрахуватись з позивачем у результаті дій форс-мажорних обставин є безпідставними та жодним чином необґрунтованими. Вважає посилання відповідача на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є безпідставними, оскільки вони стосуються прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем). Зазначає, що питання страхового відшкодування не тотожні з правовідносинами з надання позики (кредиту). Заперечення ТДВ «СК «КРЕДО» стосовно задоволення позовної вимоги Позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки заявлений гонорар є таким, що відповідає складності справи та обсягу наданих послуг. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] є власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 16.09.2023 приблизно об 11 годині 45 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ 11022», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги пунктів 10.1. 16.13 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення передньої лівої частини автомобіля «ЗАЗ 11022», реєстраційний номер [NUMBER] , з лівою передньою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] . Врезультаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №334/11228/23, провадження №1-кп/334/384/24 від 05.02.2024 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України. Відповідно до полісу №211166302 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засосом є автомобіль «ЗАЗ11022», реєстраційний номер [NUMBER] , страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн, розмір франшизи становить 3200,00 грн. У 2024 році [PERSON] звернувся з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 156800,00 грн, а також 3% річниху розмірі 1272,39 грн, інфляційні втрати у розмірі 4411,10 грн, пеню у розмірі 11040,26 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2024 у справі №336/9312/24 у задоволені позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.02.2025 у справі №336/3912/24, провадження №22-ц/807/332/25 рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано, ухвалено постанову нового змісту, якою стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 156800,00 грн, а також 3% річних у розмірі 1272,39 грн, інфляційні втрати у розмірі 4411,10 грн, пеню у розмірі 11040,26 грн. Постанова набрала законної сили 18.02.2025. 03.03.2025 ТДВ СК «Кредо» сплатило грошові кошти за постановою Запорізького апеляційного суд на рахунок [PERSON] . Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДІІ життю, здоров ю, майну третьої особи. За статтею 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов?язанні має одночасно і права, і обов?язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов?язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно вимог ст.. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N?761/6406/16-ц наголошує, що грошовим слід вважати зобов?язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов?язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов?язань належить укладений договір про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року N?4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз?яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов?язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов?язання. Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов?язаний прийняти рішення та здійснити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. На підставі статті 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнено з іспитовим строком один рік. (а.с.10-11) Власником автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ЗАЗ 11022» реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП, була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО». Максимальний розмір страхової виплати 160 000 грн. Франшиза за договором 3 200 грн. Таким чином, потерпілий мав право отримати від страхової компанії 156 800 грн. На адресу відповідача було направлено заяву на виплату страхового відшкодування, яка була отримана відповідачем 11.03.2024 року. Листом від 03.04.2024 року, ТДВ СК КРЕДО повідомила позивачу про відмову у здійсненні страхової виплати. [PERSON] звернувся з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.(а.с.12-14) Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2025 року вирішено стягнути з ТДВ «СК «Кредо» (на користь [PERSON] суму страхового відшкодування пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 156 800,00 грн., а також 3% річних у розмірі 1 272,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 411,10 гр:і. та пеню у розмірі 11 040,26 грн. Розрахунок штрафних санкцій здійснено до 17.09.2024 року включно (а.с.15-20) Виплату страхового відшкодування відповідач здійснив лише 03.03.2025, що підтверджується інформацією з карткового рахунку позивача і не заперечується відповідачем. Отже, з вищевикладеного убачається що страховик виплатив страхове відшкодування з пропуском строку встановленого ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а відтак вимоги позивача про зобов`язання стараховика сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, пеню є обґрунтованими. Доводи представника відповідача про те, що несвоєчасність виплати страхового відшкодування зумовлена форс-мажорними обставинами, не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається з матеріалів справи, 03.04.2024 року страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування не через наявні форс-мажорні обставини. Окрім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки вони стосуються прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком і не стосуються питання страхового відшкодування. За таких\~обставин,\~з відповідача\~на користь\~позивача \~підлягають стягненню\~за період\~з 18.09.2024\~по 02.03.2025\~ 3% річних у розмірі 2135,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 13970,58 грн. та пеня у розмірі 19200,15 грн. за несвоєчасну сплату страхового відшкодування. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачені ними судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп. Стосовно витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар у адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги від 18.03.2025 укладений з адвокатом Фельським С.Л., актом приймання передачі наданих послуг за договором від 18.03.2025, згідно якого вартість наданих послуг складає 10000 грн., квитанцією (а.с.22-24). Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, а тому суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved