Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 24.09.2024 звернувся [PERSON] із заявою про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, в якій просить суд продовжити строк дії рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2022 року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановлення над нею опіки, а також призначення над [PERSON] , опікуном її сина [PERSON] , [INFO] , строком на 2 роки з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування цих вимог зазначив, що разом із ним проживає його рідна матір - [PERSON] . Вона є інвалідом І групи, значиться на «А» обліку у лікаря психіатра та від самого народження страждає душевним захворюванням. Згідно довідки МСЕК [PERSON] являється інвалідом безстроково. Рішенням Калинівського районного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №132/1025/22 [PERSON] було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Цим же рішенням суду [PERSON] було призначено опікуном над його матір`ю [PERSON] . Враховуючи те, що дворічний строк дії вказаного рішення суду закінчується, заявник звернувся до суду із відповідною заявою про продовження його дії. Заявник відповідає вимогам законодавства щодо опікуна і має бажання залишатись опікуном над своєю матір`ю. Має стабільну роботу, забезпечений житлом, до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно. [PERSON] продовжує хворіти і зміни в її психічному стані здоров`я не зафіксовані. Відповідно до висновку лікарської комісії КП «Калинівська центральна лікарня» Калинівської міської ради від 23 липня 2024 р. [PERSON] має обмежене самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Потребує постійного стороннього догляду. Враховуючи вказане є всі підстави клопотати про проведення судово-психіатричної експертизи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 24.09.2024 визначено склад суду з розгляду заяви: головуючого суддю Карнауха Н.П. Протоколом автоматичного визначення присяжних від 24.09.2024 визначено склад присяжних: Карпінця С.В., Печевисту О.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Карнауха Н.П. від 25.09.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою [PERSON] , судове засідання у справі призначено на 13 год. 00 хв. 07.10.2024. До Калинівського районного суду Вінницької області 04.10.2024 надійшло клопотання [PERSON] , подане його представником адвокатом Молявчиком О.В., про заміну неналежної заінтересованої особи (орган опіки та піклування Калинівської міської ради Вінницької області) на належну (орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Вінницької області) та витребування подання про призначення опікуном. Це клопотання мотивовано тим, що особа, яка визнається недієздатною, проживає у с. Байки Хмільницького району Вінницької області, яке територіально входить до юрисдикції Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. У день та час, на який призначено судове засідання з розгляду цивільної справи представник [PERSON] адвокат Молявчик О.В. не з`явився. Натомість до Калинівського районного суду Вінницької області 07.10.2024 о 13 год. 37 хв. надійшла заява адвоката Молявчика О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через його зайнятість. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 в задоволенні вказаного клопотання адвоката Молявчика О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку із тим, що воно подане з порушенням порядку, передбаченого ч. 2 ст. 212 ЦПК України. Заявник [PERSON] 07.10.2024 подав до Калинівського районного суду Вінницької області заяву з проханнями провести судове засідання за його відсутності та задовольнити заявлені клопотання. Враховуючи надходження вказаної заяви [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду заявленого клопотання щодо заміни заінтересованої сторони у справі і його задоволення та вирішення інших питань, необхідних для подальшого розгляду справи, без участі усіх осіб, що не з`явилися в судове засідання, та без фіксації судового засідання технічними засобами. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2024 задоволено клопотання [PERSON] , подане його представником адвокатом Молявчиком О.В., про заміну у цивільній справі № 132/3068/24 за заявою [PERSON] про продовження строку дії рішення суду про визначення фізичної особи недієздатною і призначення опікуна неналежної заінтересованої особи на належну. Замінено неналежну заінтересовану сторону у цій справі в особі Органу опіки та піклування Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, залучено до участі в цій справі в якості заінтересованої сторони Орган опіки та піклування Іванівської сільської Хмільницького району Вінницької області. Одночасно відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника в частині витребування у Органу опіки та піклування Іванівської сільської Хмільницького району Вінницької області висновку та подання на призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Роз`яснено [PERSON] про необхідність його звернення до Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області із відповідною заявою про призначення його опікуном. Цією ухвалою доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для представництва інтересів [PERSON] , [INFO] , на час розгляду у суді цієї цивільної справи. Призначено судове засідання у справі в залі судових засідань Калинівського районного суду Вінницької області на 11 год. 00 хв. 24 жовтня 2024 року. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.11.2024 задоволено клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Молявчика О.В. про витребування з Калинівської ЦРЛ амбулаторної карти на ім`я [PERSON] , [INFO] , та клопотання заявника [PERSON] про призначення судової-психіатричної експертизи у цивільній справі № 132/3068/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, про продовження строку визнання особи недієздатною, встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуном. У справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 11.09.2025 до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 546 від 10.07.2025. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 11.09.2025 поновлено провадження у справі зі стадії, на якій його було зупинено. 24.09.2025 на підставі розпорядження керівника апарату суду Калинівського районного суду Вінницької області, відповідно до рішення Хмільницької районної ради Вінницької області № 305 від 18.09.2025 щодо внесення змін до рішення 19 сесії районної ради 8 скликання від 15.12.2022 № 230 «Про затвердження списку присяжних» про виведення зі списку присяжних Калинівського районного суду Вінницької області [PERSON] , Карпінця Степана Васильовича, замінено присяжного Карпінця Степана Васильовича згідно із протоколом попереднього відбору присяжних від 24.09.2025 замінено присяжною Присяжнюк Інною Анатоліївною. 31.10.2025 на підставі розпорядження керівника апарату суду Калинівського районного суду Вінницької області, відповідно до поданої Печевистою О.В. заяви про увільнення від виконання обов`язків присяжного, поданої виписки про наявність хронічного захворювання, що перешкоджає виконанню обов`язків присяжного та довідки з закладу охорони здоров`я, присяжну Печевисту Ольгу Василівну згідно із протоколом попереднього відбору присяжних від 31.10.2025 замінено присяжним Деркачем Олександром Васильовичем. Чергове судове засідання у цій справі призначено на 15:10 год. 12.12.2025. У це судове засідання з`явились: представника заявника адвокат Молявчик О.В., представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною адвокат Павленко О.О. Заявник [PERSON] , якого повідомлено про дату і час судового розгляд належним чином, в це судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник заявника [PERSON] адвокат Молявчик О.В. в судовому засіданні повідомив, що за наявною у нього інформацією заявник не має наміру брати участь у судових засіданнях, не звернувся за отриманням висновку до Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, втратив інтерес до справи. Разом з тим, є висновок експерта та усі підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Однак, подання органу опіки та піклування немає, тому [PERSON] просив задоволити заяву [PERSON] частково визнати [PERSON] недієздатною, призначити опікуном Орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Представник особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною адвокат Павленко О.О. також просила задоволити заяву [PERSON] частково визнати [PERSON] недієздатною, функції опікуна покласти на відповідний орган опіки та піклування. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, 09.12.2025 до суду надійшла заява за підписом Іванівського сільського голови Михайла Кулика про визнання вимог заявника та із проханням розглянути справу без участі представника вказаного органу. Суд, заслухавши думку представника заявника та представника заінтересованої особи, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному процесуальним законом, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків. Встановлено, що заявник [PERSON] є сином особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] , що підтверджується, зокрема свідоцтвом про народження [PERSON] серією [NUMBER] від 17.03.2977, в якому йогг матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 140, виданої 27.02.2019 виконавчим комітетом Байківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, [PERSON] з 27.04.1996 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). [PERSON] встановлена перша група інвалідності, вона значиться «А» обліку у лікаря психіатра та від самого народження страждає душевним захворюванням, згідно довідки МСЕК являється інвалідом безстроково. За висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 204 від 23.07.2024 потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Даний факт підтверджується також довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за серією 12 ААВ № 252825, виданою 13.07.2021 спеціалізованою психіатричною МСЕК Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА (а.с. 11-12). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб №263, виданої 05.09.2024 Байківським старостинським округом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , де проживає і його мати [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.10.2022, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] . Визначено строк дії рішення суду в частині визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною 2 (два) роки з моменту набрання даним рішенням законної сили (а.с. 12-13). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 546, складеного 10.07.2025 судово-психіатричним експертом, лікарем-психіатром Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» [PERSON] , [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8), внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Частиною першою статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до статі 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи. Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза. Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до положень статті 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Згідно положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як зазначено вище, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № № 546 складеного 10.07.2025 року судово-психіатричним експертом, лікарем-психіатром Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» [PERSON] , [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8), внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Згідно із положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. Дослідивши висновок судово-психіатричного експерта № 546 від 10.07.2025, суд вважає його повним і чітким та таким, що не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану [PERSON] та не суперечить наявним у справі доказам. Відтак, на переконання суду, висновок експерта про психічний стан [PERSON] є належним та допустимим доказом для підтвердження недієздатності. Встановивши, що [PERSON] має хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керування ними, у зв`язку з чим вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто, потребує опіки, суд дійшов висновку про визнання її недієздатною. Що стосується вимоги про призначення заявника опікуном, то суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі\~статтею 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За\~статтею 58 ЦК України\~опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною першою\~статті 60 ЦК України\~визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша\~статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої\~статті 60 ЦК України\~та частини першої\~статті 300 ЦПК України\~можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (номер провадження 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (номер провадження 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (номер провадження 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (номер провадження 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (номер провадження 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (номер провадження 61-16711св24) та від\~17 вересня 2025 року у справі № 686/21841/24 (номер провадження 61-4759св25). Відповідно до\~статті 62\~ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями\~статті 63 ЦК України\~закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно частини першої\~статті 67 ЦК України,\~опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому, за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2025 року у справі № 689/1554/24 (номер провадження 61-11537св25) зауважив, що подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності\~з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Разом з тим, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника в частині витребування у Органу опіки та піклування Іванівської сільської Хмільницького району Вінницької області висновку та подання на призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Одночасно роз`яснено [PERSON] про необхідність його звернення до Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області із відповідною заявою про призначення його опікуном. Водночас [PERSON] не подано суду доказів про те, що він звернувся до Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області із відповідною заявою. Подання органу опіки та піклування про доцільність чи не доцільність призначення [PERSON] опікуном над його матір`ю [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Варто зазначити також, що заявник в призначені судові засідання неодноразово не з`являвся, розглядом справи не цікавився та не підтримував контакт із адвокатом Молявчиком О.В. Даний факт у судовому засіданні підтвердив і адвокат Молявчик О.В. Суд зазначає, що можливість певної особи здійснювати повноваження опікуна (піклувальника) перевіряється виключно органом опіки та піклування, який висловлює свою пропозицію щодо доцільності (недоцільності) призначення опікуна. Таким чином, за відсутності подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника [PERSON] опікуном, та неявки самого заявника, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви [PERSON] в частині призначення його опікуном недієздатної особи [PERSON] . Відмова в задоволенні цієї вимоги не позбавляє орган опіки та піклування вирішити питання опіки над недієздатною [PERSON] відповідно до законодавства. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц (номер провадження 61-4475св18) сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Відповідно до статті 65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З урахуванням наведеного, до встановлення опіки і призначення опікуна у встановленому законом порядку, тимчасово, відповідну опіку над [PERSON] , [INFO] , уродженки села Байківка Калинівського району Вінницької області, має здійснювати Орган опіки та піклування за місцем проживання останньої, якому необхідно надіслати копію даного судового рішення після набрання ним законної сили, для виконання. Згідно частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 2\~ст. 299 ЦПК України , судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial