Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

05.06.2025 року позивач Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, а саме стягнути солідарно з останніх на користь позивача три відсотки річних у розмірі 8317,05 доларів США за період прострочення виконання рішення суду з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що АКІБ«УкрСиббанк» та [PERSON] , уклали договір про надання споживчого кредиту № 11273077000 від 20.12.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 56700,00 дол. США, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти в порядку та на умовах кредитного договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.12.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 167517 від 20.12.2007 року. Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п.п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення у повному розмірі кредиту, сплати процентів, пені, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. В зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаними договорами та АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у справі № 2-5697/11 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11273077000 від 20.12.2007 року у розмірі 57157,34 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 456247 гривень 04 копійок, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 53895,61 долара США, що еквівалентно 430210,93 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3153,57 долара США, що еквівалентно 25172,74 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у розмірі 120,85 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 742,52 гривень. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи та направлені для примусового виконання. Виконання рішення суду триває. За період з 06.06.2018 по 15.12.2021 погашено всього 1669.22 дол. США та судові витрати у розмірі 985.00 грн. Станом на день подання позову заборгованість за рішенням суду не погашена у повному обсязі. За прострочення погашення суми боргу у розмірі 57157,34 дол. США, що стягнені за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року, необхідно стягнути солідарно з відповідачів три відсотки річних у розмірі 8317,05 доларів США за період прострочення виконання рішення суду з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних.Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 12.09.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що відповідачка наполягає, що за вказаний позивачем період нею була сплачена значно більша сума на погашення заборгованості. 27.10.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просить витребувати у Акціонерного товариства "Укрсиббанк" виписку з банківського рахунку, що був відкритий для обслуговування кредитного договору №11273077000 від 20.12.2007 року, про рух коштів за цим рахунком за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року; відомості про погашення боргу за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 року за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року, із зазначенням дати погашення, розміру платежу та прізвище, ім`я та по-батькові платника. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни про витребування доказів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних було задоволено.Витребувано у Акціонерного товариства "Укрсиббанк" виписку з банківського рахунку, що був відкритий для обслуговування кредитного договору №11273077000 від 20.12.2007 року, про рух коштів за цим рахунком за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року; відомості про погашення боргу за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 року за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року, із зазначенням дати погашення, розміру платежу та прізвище, ім`я та по-батькові платника. 01.12.2025 року від АТ «Укрссибанк» на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 року надано виписку з банківського рахунку, що був відкритий для обслуговування кредитного договору №11273077000 від 20.12.2007 року про рух коштів за цим рахунком за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року та відомості про погашення боргу за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 року за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року. У судове засідання 17.12.2025 року представник позивача не з`явився, однак надіслав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання 17.12.2025 року відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки не відомі. У судове засідання 17.12.2025 року відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та повідомлення на адресу відповідача, за якою вона зареєстрована та повернута з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленням (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням. Відзив не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між АКІБ«УкрСиббанк» та [PERSON] оюВолодимирівноюбуло укладено договір про надання споживчого кредиту № 11273077000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 56700,00 дол. США, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти в порядку та на умовах кредитного договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.12.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 167517 від 20.12.2007 року. Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п.п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення у повному розмірі кредиту, сплати процентів, пені, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. В зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаними договорами та АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у справі № 2-5697/11 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11273077000 від 20.12.2007 року у розмірі 57157,34 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 456247 гривень 04 копійок, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 53895,61 долара США, що еквівалентно 430210,93 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3153,57 долара США, що еквівалентно 25172,74 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у розмірі 120,85 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 742,52 гривень. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи та направлені для примусового виконання. Виконання рішення суду триває. Відповідно до інформації про виконавче провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 30.08.2022 року було відкрито виконавче провадження №69744873 з виконання виконавчого листа від 17.03.2017 року №2-5697/11 відносно [PERSON] щодо солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11273077000 від 20.12.2007 року у розмірі 57157,34 дол. США. Відповідно до інформації про виконавче провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 30.08.2022 року було відкрито виконавче провадження №69747121 з виконання виконавчого листа від 17.03.2017 року №2-5697/11 відносно [PERSON] щодо солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11273077000 від 20.12.2007 року у розмірі 57157,34 дол. США. З наданої АТ «Укрссибанк» на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 року виписки з банківського рахунку, що був відкритий для обслуговування кредитного договору №11273077000 від 20.12.2007 року про рух коштів за цим рахунком за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року та відомостей про погашення боргу за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 року за період з 04.11.2013 року по 23.02.2022 року, вбачається, що погашено всього 1669.22 дол. США та судові витрати у розмірі 985.00 грн. В зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по оплаті кредиту, у банка виникло право задовольнити свої вимоги. Позивач посилається на те, що відповідачами не виконано вищевказане рішення суду, а тому просить стягнути з з них кошти за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно наданого позивачем розрахунку сума трьох відсотків річних за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 рокустановить 8317,05 доларів США за період прострочення виконання рішення суду з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припинив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 року у справі №916/190/18, від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати 3% річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом встановлено, що у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 року було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Акціонерне Товариство «УкрСиббанк, яке є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Суд приходить до висновку, що вищевказані зміни в організаційній формі кредитора не є підставою для припинення зобов`язання відповідача з виконання умов кредитного договору. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц. Оскільки рішення суду не виконується, заборгованість за кредитним договором не погашена, то позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно п.18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України « У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до п. 12 та п. 19 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строк позовної давності продовжується на період дії карантину та зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні, а саме: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За наслідками розгляду справи №910/18489/20 Велика Палата Верховного Суду у п. 100 постанови від 06.09.2023 зробила висновок, що саме з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)", а тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності 02.04.2020 цим законом (п. 79 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №167/1058/20). Строк дії карантину, що був введений у 2020 році, неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та діяв до 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року, та був відмінений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом". Правові позиції щодо застосування пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладені у постановах Верховного Суду, а саме: від 11.02.2020 у справі № 916/612/19; від 25.08.2021у справі № №914/1560/20; від 22.09.2022 у справі № 920/724/21; від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21; від 20.04.2023 у справі № 728/1765/21 та ін. В той же час з 24.02.2022 року до цього часу в Україні діє воєнний стан, що був введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на момент подання позову. Так, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 13 травня 2024 року, Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Закон № 3684, воєнний стан в Україні продовжено із 05:30 14 травня 2024 року строком на 90 діб, до 05:29 12 серпня 2024 року. З 12.08.2024 року воєнний стан також був продовжений на 90 діб та з 12.11.2024 року знов продовжений. Таким чином, з урахуванням положень п.п. пункту 12, 18, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року заявлені в межах строку позовної давності. На підставі викладеного з відповідачів на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №11273077000 від 20.12.2007 року, за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 включно, сума заборгованості за трьома відсотками річних у розмірі 8317,05 дол. США. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved