Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03.12.2021р. перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у Бобровицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення стало те, що спільне життя з дружиною не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та ведення спільного господарства, шлюбні відносини були фактично припинені в жовтні 2023 року. Вважає, що у зв`язку з повною відсутністю сімейних відносин, спільного побуту та взаємодії впродовж тривалого часу шлюб носить лише формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Тому просить розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~ Позивач в судове засідання не з`явився, але його представник подав заяву в якій просить суд розглянути справу без участі його та позивача та просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 40-41). Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти розірвання шлюбу, але просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з неї на користь позивача судових витрат, посилаючись на те, що в даний час вона ніде не працює та перебуває в складному матеріальному становищі, їй важко працевлаштуватися, оскільки всі обов`язки по вихованню та догляду за 3-річною дитиною покладені на неї. ( а.с 32-39). Відповідач в судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення 1211,20 грн. судового збору, але не погоджується з вимогами позивача про стягнення з неї витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн., оскільки вважає їх розмір завищеним, не співмірним із складністю справи, та просить суд врахувати, що вона одна виховує спільну з позивачем дитину і сплата таких коштів вплине на її фінансовий стан (а.с.42). Враховуючи, що позивач та його представник підтримують позовні вимоги, відповідач позовні вимоги визнає, сторони у справі не заперечують проти розгляду справи без їх участі, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 03.12.2021р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Бобровицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженння серії [NUMBER] , виданого Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Виходячи з викладеного, враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 с. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції від 18.06.2025 № ID 2180254116, позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Оскільки, відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення вищезазначеної правової норми, суд вважає за можливе повернути [PERSON] із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 605,60 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь 605,60 грн у відшкодування сплаченого судового збору. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Кушнеренко Є.Ю. на підставі Договору про надання правової допомоги від 13.06.2025 № 33. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 33 від 13.06.2025 Барабашук О.С., сплатив адвокату 6 000,00 грн за правничу допомогу. Згідно Акта виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги від 13.06.2025 № 33 об`єм виконаних робіт становить: консультування Сторони-2 щодо підстав та порядку звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу 1 година; аналіз судової практики 1 година; написання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу, в тому числі виготовлення копій документів 2 години. В своєму відзиві на позовну заяву відповідач просила відмовити у стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу, врахувавши її матеріальний стан та перебування на її утриманні малолітньої дитини, додавши до відзиву докази на підтвердження викладеного. В заяві поданій до суду до початку розгляду справи зазначала, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, вона одна виховує спільного з позивачемм сина, сплата заявлених витрат вплине на її фінансовий стан. Визначаючи розмір відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу, суд проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, матеріальний стан відповідача, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, а також те, що аналіз адвокатом судової практики, тим більше у справах про розірвання шлюбу, не є наданням правової допомоги, приходить до висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 2000 грн., що відповідатиме принципам розумності та справедливості. \~ \~ \~

Outcome: approved