Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

25.09.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить: 1) встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити той факт, що померла [INFO] [PERSON] , що є власником Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 960691 розміром 5,21 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Перемога», с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області, виданий на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 58 від 04.02.1997 р., є бабою [PERSON] , [INFO] ; 2) визнати за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 5,21 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Перемога», с. Смолин, Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлої, матері [PERSON] , Сертифікат серії РН № 960691 на право на земельну частку (пай) розміром 5,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Перемога», с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області, виданий на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 58 від 04.02.1997 р. на ім`я [PERSON] . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,21 в умовних кадастрових гектарах із земель КСГП «Перемога» с. Смолин, Чернігівського району Чернігівської області, яке було прийняте спадкодавцем, однак за життя не оформлене. Позивач зазначає, що звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин та невідповідністю правовстановлюючого документа вимогам чинного законодавства. На підтвердження родинних відносин позивач посилається на заповіт, письмові докази та показання свідків, які у сукупності підтверджують спорідненість між спадкодавцем та спадкоємцем, а також факт належності спадкового майна. У зв`язку з відмовою нотаріуса позивач позбавлений можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку. Таким чином, позивач звертається з даною позовною заявою до суду, оскільки встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) є необхідним для реалізації його спадкових прав. Ухвалою судді від 02.10.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 18.11.2025 р. Ухвалою судді від 18.11.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 16.12.2025 р. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач не забезпечив явку свого представника, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 138, де в графі «батько» зазначений [PERSON] , в графі «мати» зазначена [PERSON] (а.с.14). [PERSON] змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із укладенням шлюбу із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , актовий запис № 7 (а.с.15). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується його Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 16 (а.с.13). Згідно із заповітом від 06.08.1976 р., зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 6, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Смолинської сільської Ради депутатів трудящих Чернігівського району, Чернігівської області, встановлено, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.25). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 04 (а.с.16). Згідно із заявами [PERSON] , [PERSON] від 30.06.2025 р., встановлено, що останні підтверджують той факт, що за адресою [ADDRESS] з 1988 р. до моменту смерті [INFO] постійно мешкала [PERSON] , 1904 р.н., яка є рідною матір`ю [PERSON] , 1929 р.н., яка мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с.23,24). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 15 (а.с.17).\\ Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЧН 013 від 15.11.1995 р., встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога» с. Смолин, Чернігівського району Смолинською сільською Радою народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1 943,8 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 4 сесії Смолинської сільської Ради народних депутатів від 14.11.1995 р. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 30 (а.с.21). З листа голови Чернігівської районної державної адміністрації О.П. Полковніченка вбачається, що при формуванні та коригуванні списків громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», які є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого 15.11.1995 р. та зареєстрованого за № 30 на підставі рішення 4 сесії Смолинської сільської ради від 14.11.1995 р. № 319, [PERSON] зазначена у таблиці як особа, яка померла та вибула (а.с.22). Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії PH № 960691, який зареєстровано 20.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 313, встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Перемога» розміром 5,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації від 04.02.1997 р. № 58 (а.с.19). Згідно із повідомлення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 08.05.2025 р., встановлено, що на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 04.02.1997 р. № 58 [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії PH № 960691 по КСГП «Перемога» на території Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, про що 20.02.1997 р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запис № 313. Розмір земельної частки (паю) 5,21 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі (на місцевості). Держаний акт на право власності на земельну ділянку замість зазначеного сертифіката [PERSON] не отримувала (а.с.20). Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2024 р. (а.с.18), встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 5,21 га із земель КСГП «Перемога» с. Смолин, Чернігівського району, Чернігівської області, що належало [PERSON] , матері спадкодавця, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав з наступних підстав, а саме: 1) відповідно до наданого документа, що посвідчує право власності Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії РН № 960691 виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20.02.1997 р. на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 58 від 04.02.1997 р. на ім`я [PERSON] , вбачається, що прийняття рішення щодо видачі сертифікату, так як і сама його видача відбулася після смерті спадкодавця, що суперечить нормам чинного законодавства. Оскільки вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) було видано вже після смерті спадкодавця, тобто після припинення у останнього цивільної дієздатності, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. 2) крім того, при перевірці нотаріусом, підстав для закликання до спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] виявлено відсутність підтвердження родинного зв`язку між заповідачем [PERSON] , яка померла [INFO] та її донькою, спадкоємицею за заповітом [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника тощо. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, що відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення для реалізації спадкових прав позивача. Як убачається з матеріалів справи, факт спорідненості між вказаними особами підтверджується заповітом від 06.08.1976 р., відповідно до якого [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] , що прямо свідчить про наявність між ними родинних відносин. Крім того, з наданого свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її матір`ю зазначена [PERSON] , при цьому відсутність документального підтвердження зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » обумовлена неможливістю їх отримання, що підтверджується поясненнями позивача та стало однією з підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин також підтверджується письмовими заявами свідків, які тривалий час проживали поруч та безпосередньо знали [PERSON] і [PERSON] як матір та доньку, що узгоджується з іншими доказами у справі. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та взаємопов`язаними, об`єктивно узгоджуються між собою і дають підстави вважати доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд доходить висновку, що вимога про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/96 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», встановлено, що паювання підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським аціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Основним документом, що посвідчує право власності на право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видається громадянам єдиного в Україні зразка, а його реєстрації проводиться відповідно районною державною адміністрацією (Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарського підприємства і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 р., ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 р.), а копія такого сертифіката згідно з п. 7 глави 7 розділу І Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину залишається у справах нотаріуса. Право на земельну частку (пай) згідно п. 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У ч. 9 ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частину землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. 6 і ч. 7 ст. 6 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. У ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 25, 30 ЦК України, цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) фізичної особи виникає у момент народження та припиняється у момент її смерті. Цивільна дієздатність фізичної особи це здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Оскільки цивільну дієздатність мають лише особи, які усвідомлюють значення своїх дій, то здатність набувати своїми діями права припиняється у зв`язку зі смертю фізичної особи. Об`єктом цивільних прав є речі, майнові права, зокрема право власності право особи на річ, яке відповідно до вищевикладеного не може бути набуто чи змінено після смерті. Як встановлено судом, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 960691 видано на ім`я [PERSON] 20.02.1997 р. на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації від 04.02.1997 року № 58, тоді як остання померла [INFO] , тобто до прийняття відповідного рішення та видачі сертифіката. Відповідно до ст. ст. 25 та 30 ЦК України, цивільна правоздатність та цивільна дієздатність фізичної особи припиняються у момент її смерті, у зв`язку з чим після смерті особа не може набувати нових цивільних прав та обов`язків. За таких обставин індивідуальний правовстановлюючий документ, виданий після смерті особи на її ім`я, не може підтверджувати виникнення у неї права власності або іншого майнового права. Суд також бере до уваги, що з листа голови Чернігівської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] у списках громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», які є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю від 15.11.1995 р., зазначена як особа, яка померла та вибула, що свідчить про відсутність її участі у паюванні земель як діючого члена підприємства на момент оформлення правовстановлюючих документів. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право на земельну частку (пай) не було належним чином набуте та оформлене [PERSON] за її життя, підстав вважати, що таке право увійшло до складу спадщини, суд не вбачає. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували належність спірного права на земельну частку (пай) спадкодавцю на момент відкриття спадщини, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У зв`язку з наведеним, вимога про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial