Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «Фінпром Маркет» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 27.12.2024 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у кредит №73958958, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9500 грн. строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,675%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту та становить 1425грн., відсотки за понадстрокове користування кредитом нараховуються за ставкою 4%. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Товариство свої зобов`язання за Договором виконало. 26.06.2025 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено Договір факторингу №26/06/25 за умовами якого останнє набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі і за договором кредиту №73958958 до відповідача [PERSON] в розмірі 18178,11 грн., з яких 9500грн. - заборгованість за основним боргом, 2850 грн. - заборгованість за відсотками, 1268,11грн.- заборгованість за комісією, 4560грн. - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінпром Маркет» у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 18178,11 грн. та судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 01.08.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав заяву. Відповідач ухвалу про відкриття провадження та отримав 25.11.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав, а встановлений законом термін для цього минув, заяв та клопотань до суду не надходило, отож підстав для відкладення розгляду справи немає. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 27.12.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту)№73958958, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 9500 грн., строк кредитування 30 днів (п.2.2.1-2.2.2 Договору). Згідно п. 2.2.3 Договору процентна ставка фіксована та складає 0,175% від суми кредиту за кожен день користування, комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту та становить 1425грн., відсотки за понадстрокове користування кредитом нараховуються за ставкою 4%. (а.с.13зворот-20). Згідно Додатку №1 до Договору, сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, де визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що загальна вартість кредиту складає 11423,75 (а.с.20 зворот). 23.01.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №14054218, згідно якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 28 днів, відтак загальний строк Договору склав 58 днів, змінено процентну ставку на 1% . Для продовження строку кредитування позичальник сплачує кредитодавцю платіж у сумі 465,64грн. (а.с.21зворот,22). Згідно Додатку №1 до Договору, сторони погодили нову Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, де визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що загальна вартість кредиту складає 14083,75 (а.с.22 зворот-23). 21.02.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №14285766, згідно якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 29 днів, відтак загальний строк Договору склав 87днів, дата повернення кредиту 23.03.2025. Для продовження строку кредитування позичальник сплачує кредитодавцю платіж у сумі 2755грн. (а.с.23зворот, 24). Згідно Додатку №1 до Договору, сторони погодили нову Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, де визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що загальна вартість кредиту складає 16838,75 (а.с.24 зворот-25). Отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 9500 грн. на маскований номер картки [NUMBER] 27.12.2024 підтверджується довідкою АТ «Таскомбанк» від 11.03.2025 (а.с.26 зворот). При цьому, номер платежу у довідці співпадає із номером платежу, зазначеним у листі ТОВ«ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик від 25.06.2025 (а.с.26). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] , зарахування грошових коштів на дану платіжну картку у розмірі 9500 грн. 27.12.2024 підтверджується інформаційною довідкою та випискою про рух коштів по картці АТ «Універсал банк» від 01.08.2025 та 01.12.2025 (а.с.59-60, 66-67). Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.06.2025 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №73958958, в розмірі 18178,11 грн., з яких 9500грн. - заборгованість за основним боргом, 2850 грн. - заборгованість за відсотками, 1268,11грн.- заборгованість за комісією, 4560грн. - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування. При цьому, як вбачається з даного розрахунку, відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за відсотками у розмірі 3063,75грн. та комісією у розмірі 156,89 грн., що відображено у розрахунку заборгованості (а.с.12-13). 26.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №26/06/25, відповідно до якого ТОВ «ФК«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінпром Маркет» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с.27-30). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру прав вимоги, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.31-32). Відповідно до Реєстру прав вимоги №26/06/25-02 до Договору факторингу, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 18178,11грн.(а.с.34 зворот). За відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило кошти у розмірі 555461,79, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №579937078.1 від 08.07.2025. (а.с.38). Розрахунок заборгованості за Договором № 73958958 від 27.12.2024 надано позивачем за період з 25.06.2025 по 21.07.2025, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, а заборгованість залишається не погашеною. (а.с.11). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 27.12.2024 Договору про надання коштів у кредит №73958959. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 9500 грн., що підтверджено матеріалами справи. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 9500грн, нарахованих відсотків у розмірі 2850грн. та заборгованості по комісії у розмірі 1268,11грн. із врахуванням часткового виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів повністю відповідають умовам Договору про надання кредиту та його строку дії та за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Окрім того, згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №73958958 про надання кредиту, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відтак, в цій частині позовні вимоги у розмірі 13618,11 грн. суд задовольняє 5.2.Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4560 грн. за 12 днів за процентною ставкою 4% суд зазначає, що у межах дії кредитного договору (87 днів) сторони визначили розмір відсотків. Поза межами дії договору (понадстрокове користування кредитом) сторони визначили, що відсотки складають 4% за день, та як вбачається зі змісту позову та кредитного договору дані відсотки є мірою відповідальності за невиконання умов договору. Однак, позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 27.12.2024, тобто під час дії воєнного стану, суд вважає, що стягнення з відповідача відсотків у розмірі 4560грн., які нараховані за невиконання умов кредитного договору поза межами дії кредитного договору суперечитиме п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити. 5.3 В підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. 5.4 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «Фінпром Маркет» витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №01-11/24 від 01.11.2024; Витягом з Акту №16-П приймання - передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025, Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №579937082.1 від 11.07.2025, ордером та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. (а.с.38 зворот-45). Враховуючи наведене, а також часткове задоволення позову, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2622,02грн. (13618,11грн. х 3500грн. / 18178,11.грн) 5.5.Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1814,73грн. (13618,11грн. х 2422,40грн. / 18178,11грн.)

Outcome: partial