Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заяву, яку мотивувала тим, що з 2010 року вона підтримувала стосунки з відповідачем до вересня-жовтня 2015 року, періодично зустрічалися, спільного господарства не вели. З жовтня 2015 року стосунки не підтримують. В вересні 2015 року позивач народила дитину, відомості про батька якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З часу припинення стосунків відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, лише частково здійснив переказ. З урахуванням викладеного просить визнати батьківство відповідача щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 25% від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідача надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності та позовні вимоги визнав. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2025 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку загальному позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 20.08.2025. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 04.09.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження зупинено на час проведення вказаної експертизи. 27.11.2025 до суду надійшли матеріали цивільної справи та висновок експерта та ухвалою суду від 27.11.2025 поновлено провадження у справі. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] (батько) і [PERSON] (мати). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 07.12.2022 № 00037743315 вбачається, що в актовому записі про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина перша статті 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. З висновку експерта від 19.11.2025 № СЕ-19/117-25/21459-БД видно, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,99999998%. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня 2019 року у справі "Міфсуд проти Мальти" ("Mifsud v. Malta", заява № 62257/15) зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Outcome: approved