Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

До суду\~із позовом\~звернулось Товариство\~з\~обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «ЕЙС»\~до [PERSON] про стягнення\~заборгованості,\~вказавши,\~що 17\~липня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] було укладено\~кредитний договір\~№ 942967030\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису\~одноразового ідентифікатора\~MNV6PX95,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~18\~500,00\~грн.\~на банківську\~картку №\~ [NUMBER] хх-хххх-5386,\~а відповідач\~зобов`язується\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.\~Первісний кредитор\~та ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~на виконання\~Договору факторингу\~1\~підписали Реєстр\~прав вимоги\~№ 152\~від 21.09.2021,\~за яким\~від Первісного\~кредитора до\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» відступлено\~право грошової\~вимоги до\~Відповідача за\~Кредитним договором\~у розмірі\~зазначеному у\~Реєстрі прав\~вимоги. 05.08.2020\~між \~ТОВ \~«ТАЛІОН \~ПЛЮС та\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»\~укладено Договір\~факторингу №\~05/0820-01.\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» та\~ТОВ «ФК\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»\~на виконання\~Договору факторингу\~2\~підписали Реєстр\~прав вимоги\~№ 10\~від 31.07.2023\~до Договору\~факторингу 2,\~за яким\~від ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~до ТОВ\~«ФК «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» відступлено\~право грошової\~вимоги до\~Відповідача за\~Кредитним договором\~у розмірі\~зазначеному у\~Реєстрі прав\~вимоги. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Позивач свої\~зобов`язання,\~передбачені кредитним\~договором виконав\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредит.\~ [PERSON] передбачені кредитним\~договором зобов`язання\~щодо своєчасності\~погашення кредиту\~та сплати\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом належним\~чином не\~виконала,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість.\~Станом на\~дату звернення\~до суду\~заборгованість склала\~65\~789,50 грн, яка складається з наступного: 18 500 грн. - заборгованість по кредиту; 47\~289,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте в позові вказав про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] \~уклали Договір\~кредитної лінії\~№ 942967030 на умовах строковості, зворотності, платності, підписаний електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6PX95. Зокрема, 17.07.2021 о 12:28:46 год. введенням ідентифікатора у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] (а.с. 16 звор.-18). Відповідно до п. 4.15. Договору, передбачено, що цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3., 1.4.1., 1.4.2. Договору, сума ліміту кредитної лінії складає 18 500, строк дії 30 календарних днів, тобто 16.08.2021 року. Процентна ставка складає 0,66%. Після вчинених [PERSON] дій, 17.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18 500 грн. на її банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-5386, що в свою чергу, свідчить доказом того, що [PERSON] прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджується платіжним дорученням від 17.07.2021 року та листом АТ «Райффайзен Банк» № 81-15-9/11621-БТ від 15.09.2025 року (а.с.10, 75-76). Крім того, 17.07.2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту «СМАРТ» до Договору № 942967030 від 17.07.2021 року, що підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.16). 28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. За цим договором в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 152 від 21.09.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 65 789,50 грн. Таким чином,\~внаслідок укладення\~договору факторингу\~до ТОВ\~«ФК «ЕЙС»\~перейшли всі\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язаннях\~за договором\~кредитної лінії\~№ 942967030 від 17.07.2021 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.09.2025 року у розмірі 65\~789,50 грн,\~яка складається\~з наступного:\~18\~500\~грн.\~-\~заборгованість по\~кредиту;\~47\~289,50\~грн.\~-\~заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом (а.с. 23-25). Згідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої\~статті 633\~ЦК України\~передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634\~ЦПК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, Верховний Суд у постанові у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] дійсно згідно укладеного Договору № 942967030 від 17.07.2021 року отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит в сумі 18 500 грн. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18\~500 грн. підлягають до задоволення. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача за Договором № 942967030 від 17.07.2021 року в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. Пунктом 1.14.1 Договору № 942967030 від 17.07.2021 року передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 22\~163 грн. та повне виконання зобов`язань повинно відбутися не пізніше 16.08.2021 року включно. При цьому суд враховує, що\~Договором № 942967030 від 17.07.2021 року передбачено, що відповідачу кредит в розмірі 18 500 грн. надано строком до 16.08.2021 року на 30 днів, розмір відсотків до цього договору встановлено в сумі 3\~663 грн. (процентна ставка 0,66% в день), а тому в цьому розмірі 3 663 грн. підлягають до стягнення відсотки за користування кредитом. Позивачем нараховувалися відсотки після закінчення строку дії Договору № 942967030 від 17.07.2021 року. Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. Також Велика\~палата Верховного\~суду у\~постанові від\~23.10.2019\~року,\~за результатами\~розгляду справи\~№ 723/304/16-ц\~прийшла до\~такого висновку: стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима і після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтується на нормах матеріального права. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором № 942967030 від 17.07.2021 року в розмірі\~22\~163 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18\~500 грн., заборгованість за відсотками становить 3\~663 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 33,69 % (22\~163 х 100 / 65\~789,50), судовий збір слід стягнути в розмірі 816,11 грн. (2422,40 х 33,69 % : 100). Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Згідно до\~ст.133 ч.3 п.1 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем до суду надані докази понесених стороною позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» у сумі 7 000 гривень. Зокрема, суду надано: Договір № 09/07/25-01 про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року; Додаткову угоду № 25770531917 від 09.07.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року. Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики з розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та їх розмір має складати 3000 грн., що відповідає вимогам\~ст.141 ч.ч.2, 3 ЦПК України.

Outcome: partial