Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 15.08.2019 року між ним (позивачем) та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис №1306. Також зазначає, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сім`я розпалася, шлюбні відносини припинилися. Причиною цього стали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. На даний час сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Вважає збереження шлюбу і подальшу спільне життя з відповідачкою неможливим, так само, як і примирення з нею, оскільки це буде суперечити його правам та законним інтересам. За таких підстав, позивач просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що в позовній заяві позивач просив розглянути справу без його участі. Строк на примирення не надавати, оскільки це буде суперечити його інтересам. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу. При цьому, пояснила, що вона та позивач не проживають разом та не підтримують сімейних відносин з жовтня 2025р., однак причина цього їй не зрозуміла. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 15.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1306. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, оскільки подружжя з жовтня 2025р. проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки перебування сторін у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення. А за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 1 211 грн. 20 коп. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивачем не заявлялось вимог про відшкодування йому сплаченого ним судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved