Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

28\~жовтня 2025\~року позивач\~через систему\~«Електронний суд»\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором.\~Свої вимоги\~обгрунтовує тим,\~що 20\~березня 2024\~року [PERSON] \~приєднався до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~в А-Банку\~з метою\~отримання банківських\~послуг та\~відкриття банківського\~рахунку.\~Також,\~20\~березня 2024\~року відповідачем\~підписано заяву\~щодо встановлення\~кредитного ліміту,\~на підставі\~якої йому\~відкрито поточний\~рахунок,\~встановлено на\~нього відповідний\~кредитний ліміт\~та видано\~платіжну картку,\~як засіб\~доступу до\~рахунку.\~Таким чином,\~відповідачу надано\~кредит у\~вигляді встановлення\~кредитного ліміту\~на рахунок\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом\~у розмірі\~40.80\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~та видано\~платіжну картку. Банк\~свій обов`язок\~виконав повністю,\~надав позичальнику\~кредит (встановив\~кредитний ліміт)\~згідно з\~умовами кредитного\~договору. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 27.10.2025 року виникла заборгованість у розмірі 19919,04 грн, яка складається з 12093,87 грн заборгованості за кредитом, 7125,17 грн заборгованості за відсотками, 700 грн пені. Просить стягнути із [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 березня 2024 року у розмірі 19919,04 грн, яка складається із 12093,87 грн заборгованості за кредитом, 7125,17 грн заборгованості за відсотками, 700 грн пені, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 27 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 17 грудня 2025 року, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 59 на звороті). До позовної заяви ним долучено клопотання, у якому просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, а також довідкою про доставку електронного листа (а.с. 60 на звороті, 61). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 12\~березня 2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~Акціонерного товариства\~«Акцент-Банк»\~(далі\~ АТ\~«А-Банк»)\~з метою\~отримання банківських\~послуг та\~підписав анкету-заяву\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «А-Банк»,\~відповідно до\~якої згідний\~з тим,\~що дана\~заява разом\~із умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг АТ\~«А-Банк» що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років. Анкета-заява підписана відповідачем власноручним (цифровим) підписом. (а.с. 8 на звороті-9). 20 березня 2024 року [PERSON] в електронній формі за допомогою власноручного (цифрового) підпису підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно якої просив відкрити йому рахунок №\~ [NUMBER] у UAH та встановити кредитний ліміт на наступних умовах: сума кредиту (ліміту) від 1000 до 200000 грн, строк кредитування 240 місяців з процентною ставкою 3,4%, пільговий період до 62 дні з процентною ставкою 0,000001% (а.с. 9 на звороті-11). Також 20 березня 2024 року [PERSON] в електронній формі за допомогою електронного підпису, який перевірений за допомогою відкритого ключа, підписав паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода» (а.с. 12 на звороті-13). Згідно довідки за лімітами виданої АТ «А-Банк», [PERSON] 20.03.2024 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 14000 грн, який в подальшому зменшувався до 12114 грн (а.с. 16). Із виписки по картці від 27.10.2025 року № [NUMBER] , сформованої АТ «А-Банк» за період із 20.03.2024 по 01.10.2025 вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, частково здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості за договором, однак починаючи із 22.02.2025 року відповідачем не було здійснено жодного платежу (а.с. 15-15). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № Б\\Н від 20.03.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , сформованого АТ «А-Банк», станом на 27.10.2025 року залишок заборгованості зі сплати кредиту становить 19919,04 грн, з яких 12093,87 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 7125,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 700 грн заборгованість за пенею/штраф (а.с. 7-8). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 664 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи заяву - анкету від 20.03.2024 року, заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 20.03.2024 та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису.. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стаття 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема у виписці по картці за період 20.03.2024 по 01.10.2025. Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідач будь яких доказів не надав. Таким чином, АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в порушення положень кредитного договору та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, користуючись коштами наданими йому кредитором, не виконує своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату відсотків за користування кредитом, а тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом у розмірі 19219,04\~грн підлягає задоволенню. Водночас, звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідача пеню/штраф у розмірі 700 гривень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан, який діє і по даний час, тому нарахований позивачем штраф у розмірі 700 грн підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: partial