Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Коллект Центр" 22.09.2025 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021 (а.с.1-6). Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 29.09.2025 цивільну справу №522/21179/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передано за підсудністю до Долинського районного суду Івано-Франківської області (а.с.68). Справа поступила в Долинський районний суд Івано-Франківської області 21.11.2025 (а.с.70). У відповідності до вимог позовної заяви позивач ТОВ "Коллект Центр" просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021 в розмірі 71 530,00 грн та судові витрати: 3 028,00 грн - судовий збір, 25 000 грн - витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2021 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено договір № 100262294, згідно з яким відповідач отримав 10 000,00 грн кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ "Мілоан" вчинили дії, визначені ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". [PERSON] підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений договір було розміщено в його особистому кабінеті, а також останньому були перераховані кошти відповідно до п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Однак [PERSON] зі свого боку не виконав умови кредитного договору. 30 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021. У свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до вказаного боржника ТОВ "Коллект Центр", згідно з договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. Враховуючи вказане, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Коллект Центр" становить 83 030,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 73 030,00 грн. Разом з тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 71 530,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 61 530,00 грн (а.с.1-6). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025 цивільна справа №522/21179/25 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.74). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2025 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 16.12.2025. Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.75). Представник позивача ТОВ "Коллект Центр"- Ткаченко М.М. (витяг з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.52) в судове засідання не з`явилася, безпосередньо в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (зворотня сторона а.с.5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоча судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.76) за адресою реєстрації відповідача - [ADDRESS] (а.с.67), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.77-78). Судова повістка, яка направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою причин повернення: "За кордоном" (а.с.81-82). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як слідує з матеріалів справи 16 серпня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ "Мілоан", у зв`язку з чим заповнив анкету-заяву на кредит № 100262294, в якій замовив в ТОВ "Мілоан" кредит на суму 10 000,00 грн. Відповідно до вказаної анкети-заяви в ній визначено: суму кредиту - 10 000,00 грн; строк кредиту - 30 днів з 16.08.2021, дата повернення кредиту 15.09.2021, сума до повернення 10 030,00 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 0,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 30,00 грн, нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також із зазначеної анкети-заяви вбачається процедура оформлення та розгляду заяви на кредит №100262294 (а.с.13). Після погодження замовленої суми кредиту ТОВ "Мілоан" [PERSON] 16.08.2021 підписав з вказаним Товариством електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора S94742 договір про споживчий кредит № 100262294 (індивідуальну частину). За умовами вказаного кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 1.2 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п. 1.1). Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн у валюті: Українські гривні (п. 1.2). Кредит надається загальним строком на 30 днів з 16.08.2021 (строк кредитування) (п. 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15.09.2021 (п.1.4). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 30,30 грн в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 10 030,00 гривень, та ін (п.1.5). Комісія за надання кредиту: 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1). Проценти за користування кредитом: 30,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (1.6). Тип процентної ставки: фіксований. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п. 1.7). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1). Плата за кредитом (п.2.2): позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4 У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору (п.2.2.1). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (п.2.2.2). Пролонгація строку кредитування (п.2.3): Продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбутись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином (п.2.3.1): Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) і Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці (таблиця додається). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховується за ставкою, визначеною п.1.5.2 договору (п.2.3.1.1). Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацїї) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, так дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах ( п.2.3.1.2). Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний застосунок чи інші засоби (п. 6.1). Розміщені в особистому кабінеті позичальника проєкт цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Мілоан" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Мілоан" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2). Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5) (а.с. 7-11). Додатком №1 до договору про споживчий кредит №100262294 від 16.08.2021 є Графік платежів за договором про споживчий кредит №100262294 від 16.08.2021, відповідно до якого сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 10 000,00 грн, з 15.09.2021 - 10 030,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 30,00 грн (зворотня сторона а.с.11). Додатком №2 до договору про споживчий кредит №100262294 від 16.08.2021 є Паспорт споживчого кредиту №100262294, в якому передбачено умови кредитування (а.с.12). До матеріалів справи на підтвердження погоджених із відповідачем умов кредитування позивач також долучив Правила надання фінансових кридитів товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (у редакції від 13.07.2021) (а.с. 14-18). Однак суд звертає увагу на те, що такі правила не містять підпису відповідача, а відтак не має підстав уважати, що саме ці правила розумів останній, ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний догові. Роздруківка ж із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, на що звернув свою увагу Верховний Суд України в постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За вказаних обставин суд не вбачає підстав для того, щоб уважати долучені до матеріалів справи Правила частиною договору про споживчий кредит №100262294, а вказані у них умови - такими, що сторони взаємно погодили. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , який ідентифікований ТОВ "Мілоан", підписав договір про споживчий №100262294 від 16.08.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора S94742, який направлений на мобільний телефон [NUMBER] (зворотня сторона а.с. 18). Вказаний номер телефону зазначений відповідачем і в договорі про споживчий кредит №100262294 від 16.08.2021, в якому також зазначені його інші особисті дані (номер паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання (а.с. 11). Відповідно до квитанції системи LigPay, виданої АТ КБ "ПриватБанк", за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021 виплата коштів здійснювалася за допомогою системи LigPay платіж: ІD операції - 1736089893; дата та час операції: 2021.08.16 13:56; призначення платіжної операції: кошти згідно договору 100262294; сума та валюта операції: 10 000,00 грн; отримувач: номер платіжного інструменту: 545708*87 (а.с.19). Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача не надходило. Згідно з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100262294 заборгованість за тілом кредиту визначена у сумі 10 000,00 грн, заборгованість за процентами 30 030,00 грн, заборгованість за комісією - 0,00 грн, заборгованість за пенею та штрафами - 0,00 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом становить 40 030,00 грн (зворотня сторона а.с. 19-20). З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 16.08.2021 договором про споживчий кредит №100262294 та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ "Мілоан", як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та відсоткам за користування кредитом. 30 листопада 2021 року ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" уклали договір факторингу № 30-11-65, згідно з яким від першого до другого перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до [PERSON] за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021. П.2.2 договір факторингу передбачено, що відповідно до умов цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.2.5 договору факторингу, фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі, але не раніше оплати фінансування фактором придбаного у клієнта права вимоги в порядку та на умовах, передбачених цим договором (а.с.39-43). Реальний перехід права грошової вимоги до відповідача підтверджується згаданим договором факторингу, формами до Реєстру боржників (зворотня сторона а.с.43, а.с.44, зворотня сторона а.с.44 а.с.45, зворотня сторона а.с.45, а.с.49-50, а.с.51), актами приймання-передачі Реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.46, зворотня сторона а.с.46, а.с.48, зворотня сторона 48) та платіжним дорученням № 308250004 від 03.12.2021 (зворотня сторона а.с. 47). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021. Заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн; заборгованість за процентами - 30 030,00 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом - 40 030,00 грн (а.с. 51). Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ "Вердикт Капітал" станом на 10.01.2023, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 40 030,00 грн. Вказана сума визначена таким чином: станом на дату початку розрахунку (30.11.2021) рахувалася заборгованість по основній сумі кредиту - 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 30 030,00 грн. За період з 30.11.2021 по 23.02.2022 (включно) дорахована сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 43 000,00 грн, тому загальна сума склала 83 030,00 грн. Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с. 21). У свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до боржника [PERSON] ТОВ "Коллект Центр", згідно з договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. У п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги вказано, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток № 4). У розділі 7 договору визначено ціну договору та розрахунки за продаж (відступлення) (а.с. 23-28). Реальний перехід права грошової вимоги до відповідача підтверджується згаданим договором №10-01/2023, формами до Реєстру боржників (зворотня сторона а.с.28-29, зворотня сторона а.с.29, а.с.30, 31, зворотня сторона а.с.31, а.с.32, зворотня сторона а.с.32), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 зворотня сторона а.с.33-34). Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 складений та підписаний сторонами 10.01.2023 (а.с. 35). Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору про відступлення прав вимоги, від ТОВ "Вердикт Капітал" до ТОВ "Коллект Центр" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100262294 від 16.08.2021. Сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10 000,0 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 73 030,00 грн, загальна сума заборгованості за кредитом - 83 030,00 грн (а.с. 36-37, 38). Разом з тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 71 530,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 61 530,00 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З урахуванням викладеного, даючи оцінку вказаному вище розрахунку заборгованості за кредитним договором, в якому визначено розміри відсотків за користування кредитними коштами, з якими відповідач погодився, та які застосовувались при нарахуванні йому заборгованості, враховуючи, що він не вносив жодної проплати та не погашав кредит за договором №100262294 від 16.08.2021, разом з тим беручи до уваги те, що позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 71 530,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 61 530,00 грн, а також те, що жодних зауважень щодо нарахованої заборгованості, в тому числі зменшеної, від нього до суду не надходило, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне: Згідно з ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн (платіжна інструкція кредитного переказу коштів №0555120008 від 15.09.2025 а.с.64). Враховуючи що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу). Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). В підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду: - договір № 01-07/24 про надання правової допомоги від 01.07.2024, який укладений між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", в якому визначено вартість кожної з послуг, яку надає дане адвокатське об`єднання Товариству а.с.57-59); - прайс-лист адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс" із зазначеннями наданого виду послуг та їх вартості (а.с.61); - заявку на надання юридичної допомоги №464 від 01 серпня 2025 року адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" ТОВ "Коллект Центр" (а.с.62); - витяг з акта № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 за вказаними договорами про надання правничої допомоги, де вартість наданих послуг по боржнику [PERSON] становить: надання усної консультації з вивченням документів (2 год) вартістю 2 000,00 грн за 1 годину - 4 000,00 грн; підготовка пропозицій (3 год) вартістю 2 000,00 грн за 1 годину - 6 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (5 год) вартістю 3 000,00 грн за 1 годину - 15 000,00 грн (а.с. 63). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним та обґрунтованим. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн, які заявлені до стягнення, проти заперечення яких зі сторони відповідача жодних доводів не надходило. На підставі ст.ст. 207, 212, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: approved