Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами, в якому просить стягнути заборгованість за договорами № 014/380805/82/518486 від 20.02.2019. Також стягнути понесені судові витрати: 2422,40 грн судового збору, 16000 грн витрати на правову допомогу. Позовна заява обгрунтована тим, що 20.02.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено договір № 014/380805/82/518486. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 15860,69 грн. Строк кредиту - 72 місяці з 20.02.2019 по 20.02.2025. Також, умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 30.11.2021 було укладено договір №114/2-47 відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/380805/82/518486. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/380805/82/518486. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/380805/82/518486. Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором №014/380805/82/518486. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №014/380805/82/518486 від 20.02.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 41890,48 грн, з яких: 1) заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14079,81 грн; 2) заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27810,67 грн. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 14.11.2025 у справі відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 11.12.2025 позовні вимоги\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором № 014/380805/82/518486 від 20.02.2019 та за договором №386359 від 13.10.2020 були роз`єднані. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №386359 від 13.10.2020 були виділені в окреме самостійне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 20.02.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських №014/380805/82/518486. Договір підписаний [PERSON] власноручним підписом. Згідно з умовами кредитного договору, пунктів 1.1. 1.1.7., кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту 15860,69 грн. Дата сплати ануїтетних платежів 20 число кожного календарного місяця згідно графіка погашення кредиту. Дата повного погашення кредиту 20.02.2025, строк кредиту 72 місяці. Процентна ставка з 20.02.2019 по 20.04.2019 0,01% річних, з 21.04.2019 - 47,9% річних. Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. Договору, кредитор має право без згоди позичальника відступати свої права вимог за договором будь-якій особі. У разі відступлення прав вимоги за договором новий кредитор набуває усі права та обов`язки кредитора за договором в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення кредиту, процентів за користування ним, пені. Графіком погашення кредиту встановлені дати внесення щомісячних платежів та їх розмір, кінцева дата повернення кредиту визначена 20.02.2025. Відповідно до виписки по рахунку, розрахунку заборгованості позичальнику наданий кредит в розмірі 15860.69 грн. Позичальник порушив умови договору та має станом на 30.11.2021 заборгованість в розмірі 20124,19 грн, з яких заборгованість за кредитом 14079,81 грн, заборгованість за відсотками 6044,38 грн. 30.11.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47 за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передані права вимоги за борговим зобов`язанням відповідача за кредитним договором, що підтверджується реєстром боржників, копією платіжного доручення про оплату за договором відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 15.12.2021 заборгованість [PERSON] становить 20124,19 грн. Новий кредитор нарахував заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 30.11.2021 по 09.01.2023 в розмірі 7501,79 грн. Загальний розмір заборгованості 27625,98 грн, з яких: тіло кредиту 14079,81 грн, 13546,17 грн - проценти. Відповідно до п. 2.3. (абз.6) Договору, новий кредитор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023. Відповідно до умов цього договору кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредита до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору (п.2.1. Договору). Право вимоги - означає всі належні первісному кредитору, права вимоги до боржників за договором кредиту, включаючи всі права грошової вимоги (розділ терміни Договору). Права вимоги вважаються відступленими в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому вигляді (п.5.2. Договору). Новий кредитор має право здійснювати наступні відступлення прав вимоги третім особам (п. 8.3.4. Договору). Сторонами договору відступлення прав вимоги 10.01.2023 підписано акти прийому-передачі Реєстру боржників в друкованому та в електронному вигляді. Згідно з Реєстром боржників за №48270 значиться інформація про боржника [PERSON] , кредитний договір №014/380805/82/518486, заборгованість в розмірі 27625,98 грн. Новий кредитор здійснив нарахування заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2023 по 19.02.2025 в розмірі 14264,50 грн. Загальний розмір заборгованості 41890,48 грн. 28.08.2025 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/2025. Відповідно до умов цього договору кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредита до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору (п.2.1. Договору). Право вимоги - означає всі належні первісному кредитору, права вимоги до боржників за договором кредиту, включаючи всі права грошової вимоги (розділ терміни Договору). Права вимоги вважаються відступленими в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому вигляді (п.5.2. Договору). Сторонами договору відступлення прав вимоги 28.08.2025 підписано акти прийому-передачі Реєстру боржників в друкованому та в електронному вигляді. Згідно з Реєстром боржників за №1001 значиться інформація про боржника [PERSON] , кредитний договір №014/380805/82/518486, заборгованість в розмірі 41890,48 грн, з яких: 14079,81 грн тіло кредиту, 27810,67 грн проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні судом на підставі належних та допустимих доказів були встановлені факти укладення кредитного договору, отримання позичальником кредитних коштів, невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів. Строк повернення за кредитним зобов`язанням настав. Заявлена сума заборгованості відповідає умовам договору. Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за цими договорами, то суд керується такими положеннями Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України ,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: 1)\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України , правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.\~514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). В судовому засіданні встановлено факт передання первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк» права вимоги за грошовим зобов`язанням відповідача правонаступнику ТОВ «Вердикт Капітал», яке передало це право ТОВ «Коллект Центр», яке в свою чергу передало його позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс». За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції, позивач за подання позову до суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з задоволенням позову ці витрати підлягають відшкодуванню відповідачем. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких положень Закону. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано документи: копію договору про надання правничої допомоги, копія заявки на надання юридичної допомоги, копію витягу з акту про надання юридичної допомоги. З наданих документів, судом встановлено, що адвокатом всього витрачено 6 годин роботи, вартість наданої правничої допомоги адвокатом оцінена у 16000 грн. Так, адвокатом витрачено 2 години на вивчення документів, вартість 4000 грн, та 4 години на складання позовної заяви, вартість 12000 грн. Ці послуги надані адвокатом за складання позовної заяви щодо двох кредитних договорів: №014/380805/82/518486, №386359. Оскільки позовні вимоги судом щодо цих кредитних договорів були роз`єднані, то вартість наданих послуг також має бути розподілена відповідно порівно. Отже вартість наданих послуг професійної правничої допомоги за цими позовними вимогами складає 6000 грн. Суд покладаючи на відповідача відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховує принцип співмірності та розумності судових витрат, виходячи з характеру правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг заявнику, складності справи, необхідності процесуальних дій сторони, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, та доходить висновку, що ці витрати підлягають стягненню розмірі 3000 грн.

Outcome: approved