Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до до\~\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 73766331 від 10 вересня 2024 року в розмірі 21682,00грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1895,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12987,00\~грн. сума заборгованості за пенею, 300,00 грн. комісія за надання позики. Крім того просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10 вересня 2024 року між ТОВ «БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 73766331, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок та зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити платежі за користування грошовими коштами. 14.06.2021 року між ТОВ «БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, а згодом, ще ряд додаткових угод, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 73766331 від 10 вересня 2024 року. Відповідно до Реєстру боржників від 24.01.2025 до договору факторингу №14/06/21 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21682,00грн., з яких: 6500,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1895,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12987,00 сума заборгованості за пенею, 300,00грн. комісія за надання позики. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором позики № 73766331 від 10 вересня 2024 року в розмірі 21682,00грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 12 вересня 2025 року цивільну справу №953/8223/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю\~\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з поверненню боргів» до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, направлено за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова Цивільна справа №953/8223/25 надійшла до Холодногірського районного суду м. Харкова 07.10.2025 року. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 року визначено головуючим суддею\~Вікторова В.В. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2025 відкрито провадження по вищевказаній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку, в позові зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. 05.12.2025 року до суду від представника відповідача адвоката Дешко В.О. надійшли письмові пояснення у справі, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з поверненню боргів» до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що позивачем не доведено та не підтверджено документально факти, на які він посилається в своїх позовній заяві та не надано належних доказів про відступлення права грошової вимоги до відповідача, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог так як ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з поверненню боргів» є неналежним позивачем. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями\~77,\~78 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4\~ст. 77 ЦПК України\~суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 10\~вересня 2024 року був укладений Договір позики № 73766331 між первинним кредитором ТОВ «БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. При укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав позику в розмірі 2000,00 грн., строком на 30 днів, процентна ставка - 1,000% на день (фіксована), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, пеня - 2,7% день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16 %, орієнтовна загальна вартість позики 2600,00 грн. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», загальна вартість кредиту становить 2600 грн., з яких: 2000,00 грн.- сума позики; 600,00 грн. - розмір процентів. Згідно витребуваної судом інформації наданої АТ «А- Банк» підтверджено що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітована банківська картка №\~ [NUMBER] . Згідно транзакції від 10.09.2024 року на банківську картку №\~ [NUMBER] , на рахунок [NUMBER] , зараховані кошти в сумі 2000,00грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату, а ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та додаткові угоди до нього. Позивачем також надано суду копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників №42 від 24.01.2025 року. Відповідно до Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №73766331 в сумі 21682,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1895,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12987,00\~грн. сума заборгованості за пенею, 300,00 грн. комісія за надання позики. Відповідно до Додаткової угоди №47 від 24 січня 2025 року в якості ціни продажу згідно Реєстру Боржників №42 від 24.01.2025 року Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить 15% від основної суми заборгованості, що становить 3\~419\~043,99грн. Згідно платіжної інструкції від 28.01.2025 року №635 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» здійснило переказ коштів ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у сумі 3\~419\~043,99грн., призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди №47 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Досліджені судом докази підтверджують та дозволяють дійти висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» одержало від первісного кредитора право вимоги по заборгованості відповідача за Договором позики №73766331. Договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку також недійсним не визнаний, тобто в силу\~ст.204 ЦК України\~діє презумпція правомірності правочину. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення боргу, станом на 30.06.2025 утворилась заборгованість за Договором позики №73766331 від 10.09.2024 у розмірі 21682,00 грн., яка складається з наступного: 6500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 1895,00 грн. заборгованість за відсотками, 12987,00\~грн. сума заборгованості за пенею, 300,00 грн. комісія за надання позики. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд зауважує, що позивачем у позові заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6500,00 грн. Між тим, заявлена позивачем сума заборгованості не відповідає тій, що відображена у дослідженому судом Договорі позики №73766331 від 10.09.2024, таблиці обчислення вартості кредиту для споживача(Додаток 1 до Договору), паспорті споживчого кредиту від 09.10.2024 року. Позивачем не надано інших доказів, які б підтверджували, що відповідачу було запропоновано інші умови кредитування. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1\~ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2\~ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір. у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію»). Водночас договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Договір позики № 73766331 від 10.09.2024 року укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «10632», який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний як фінансовий\~380678752010, відповідно до вимог\~ст.\~12\~Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами кредитування та Правилами надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-ncense/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, зрозумілі позичальнику (п.5 Договору) Зважаючи на вказане, невизнання самим відповідачем факту укладання кредитного договору і використання такого ідентифікатора не є підставою вважати договір таким, що не укладений. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст. 612 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1\~ст. 1077 ЦК України). Частиною 1\~статті 512 ЦК України\~передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514\~ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того,\~ст. 516 ЦК України\~встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами, право вимоги за якими перейшло до нового кредитора. З наданих доказів вбачається, що під час укладення вищевказаного Договору позики сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений договір Позики є обов`язковими до виконання. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Оскільки відповідач в порушення умов договорів, а також положень чинного законодавства свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом/позикою у встановленому договором порядку та в строки, то у нього утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження заявленої у позові суми заборгованості є підставою для висновку суду про необґрунтованість заявлених вимог саме в такому розмірі. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, а тому суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором позики №73766331 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 10.09.2024 в розмірі 2000,00 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за договором позики, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст.\~1050\~та ст.\~625 ЦК України\~у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Відповідно до умов договору позики\~\~№73766331, укладеного між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідач отримав позику в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів з датою повернення позики 09.10.2024. Відповідно до додатку №1 до договору позики «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» сторонами погоджено розмір процентів за користуванням кредитом у сумі 600,00 грн. Отже, враховуючи зміст договору позики, а також строк користування позикою погоджено до 09.10.2024 року, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування коштами у межах погодженого сторонами строку, тобто до 09.10.2024. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір заборгованості за відсотками за договором позики становить 21682,00 грн., нараховані за період з 10.09.2024 по 24.01.2025. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором позики у сумі 21682,00 грн. з 10.09.2024 по 24.01.2025 не підлягає задоволенню, оскільки нараховані після закінчення терміну дії договору. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача\~\~по договору позики № 73766331 підлягають стягненню відсотки за користуванням позикою у розмірі 600,00грн., в межах строку дії договору.\~ Що стосується стягнення пені у розмірі 12987,00 грн. суд зазначає наступне. Пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки договір позики № 66331 був укладений сторонами 10 вересня 2024 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем пеня у розмірі 12987,00 грн. не може бути стягнута із [PERSON] , оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. Суд також враховує, що заперечень стосовно нарахування комісії, пов`язаної з наданням позики, у розмірі 300,00 грн. відповідачем не заявлено. Шляхом підписання кредитного договору одноразовим ідентифікатором, споживач погодився з умовами про нарахування комісії за видачу кредиту та її розміром. Матеріалами справи підтверджено та наведений платіж був разовим і позовних вимог про визнання недійсними умов основного договору кредиту, якими передбачена сплата такої комісії, позичальник не заявляв. Отже, у суду відсутні підстави для кваліфікації комісії як прояву нечесної підприємницької практики. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах № 335/10295/20 від 17 вересня 2024 року, № 686/25779/13-ц від 25 червня 2025 року, яка за правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України є обов`язковою для застосування. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн. та процентів у розмірі 600,00 грн., комісії за надання позики у розмірі 300,00грн., а всього у розмірі 2900,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 405,00 грн.(2900,00*3028,00/21682,00)

Outcome: partial