Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через представника, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, в якому просила: - Стягнути аліменти із відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1\\4 частки всіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред?явлення позову і до досягнення сином [PERSON] повноліття; ???- Позбавити [PERSON] жителя м. Липовець батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Позивач являється матір`ю свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , відповідач [PERSON] являється його батьком. Шлюб із відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу позивач перейшла на своє дошлюбне (дівоче) прізвище - [PERSON] . Незважаючи на неодноразові звернення багато років тому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час син [PERSON] підростає потребує додаткових матеріальних витрат на його утримання та виховання. Позивач сама не може забезпечити нормального життєвого існування та розвитку дитини, та хоча б мінімально задовольнити потреби сина [PERSON] . Відповідач подальшим його життям не цікавиться по теперішній час, про дитину не піклується і взагалі не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не проявляє до сина [PERSON] інтересу до його внутрішнього світу, не створює умови для виховання, не сплачує та не сплачував аліменти, не проявляв та на протязі останніх років та не проявляє іншої будь-якої батьківської турботи, Син [PERSON] проживає біля позивачки, якого я сама забезпечую одягом, взуттям, продуктами харчування, займаюся його вихованням та утриманням. [PERSON] який взагалі до дитини як зазначалось вище не проявляє ні якого інтересу та жодного разу не поцікавився його життям та здоров`ям. Ухвалою суду від 22.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Від Органу опіки та піклування Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надійшло рішення про затвердження висновку Органу опіки та піклування від 02.08.2025, в якому вважається за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини позивача. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.09.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просили задовольнити з аналогічних підстав, які наведенні в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини. Дитина, [PERSON] , у судовому засіданні пояснив, що знає свого біологічного батька, мати не перешкоджає їхньому спілкуванню та дозволяє бачитися з ним. Разом з тим зазначив, що особисто не підтримує з батьком близьких стосунків, не має з ним емоційного зв`язку та сприймає його як сторонню для себе людину. Також повідомив, що бабуся та дідусь з боку батька є для нього чужими людьми, з якими він не підтримує спілкування. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України . У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 у справі №459/3411/18 зазначено, що: «Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України . Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків». Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 у справі №562/2695/20, від 03.08.2022 у справі №306/7/20, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положеньст. 164 СК України є усталеною. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив, що під час шлюбу, [INFO] , у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 15.07.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 06.05.2021 №3371, позивач [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю рідною матір`ю [PERSON] , за вищевказаною адресою та повністю знаходиться на її утриманні, а батько [PERSON] до неповнолітнього сина [PERSON] більше п`яти до сина [PERSON] не навідується, подальшим його життя не цікавиться по теперішній час, про дитину не піклується. Позивачка повністю сама забезпечує сина одягом, взуттям, продуктами харчування та займається його вихованням та утриманням, що підтверджується актом складеним комісією в складі депутата Липовецької міської ради Любченко М.І. та сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 12.05.2025 р. Відповідно до довідки №262 від 06.05.2025 виданої КНП «Липовецька АЗПСМ» - батько [PERSON] участі в піклуванні станом здоров`я дитини не приймає, не відвідує з дитиною медичних закладі. Як вбачається із довідки виданої директором Липовецького ліцею №3, [PERSON] є учнем 8 класу Липовецького ліцею №3 Липовецької міської ради Вінницької області. Батько дитини, [PERSON] за весь період навчання з першого по восьмий клас (2017 - 2025 н.р.) контакту з начальним закладом не підтримува , успішністю сина не цікавився, з вчителькою початкових класів, учителями предметниками та класним керівником не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Успішність дитини контролює мати, відвідує батьківські збори теж тільки мати. [PERSON] бере активну участь у шкільному житті сина, а також є заступником голови батьківського комітету класу. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я, навчанням дідити [PERSON] , [INFO] .. Згідно висновку від 20.08.2025 №164 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно сина [PERSON] , [INFO] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Липовцеької міської ради №164 від 20.08.2025, вказано, що за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовна вимога: [PERSON] жителя м. Липовець батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. Разом з тим, згідно з приписами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, враховуючи те, що дитина має право на отримання аліментів від свого біологічного батька навіть після позбавлення його батьківських прав, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів забезпечить отримання коштів на утримання в розмірі, що є мінімальний, але гарантований державою для дитини відповідного віку та забезпечить її належне утримання й гармонійний розвиток. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Також вважає, що у зв`язку з тим, що суд вирішив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved