Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши суду, що відповідно до укладеного договору споживчого кредиту № 6845458 від 09.07.2023 року відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умов договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суддя розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суддя, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суддею об`єктивно встановлено, що 09.07.2023 р. між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 6845458. Сума кредиту 6800 грн., строк кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, тип процентної ставки - фіксована (а.с.71-75). \~ \~ \~ \~Згідно витребуваної і наданої суду інформації з АТ КБ «ПривтБанк» вбачається, що з 09.07.2023 р. на банківську платіжну картку [PERSON] було зараховано кошти в сумі 6800,00 грн.(а.с.103). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором № 6845458 від 09.07.2023 р. станом на 26.05.2024 року заборгованість відповідача складає 18978 грн. 80 коп., з яких: 6800 грн.00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12178 грн.80 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 82-88). \~ \~ \~ \~27.05.2024 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і боржниками (а.с.35-39). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заміняє ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за цим кредитним договором, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом , та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» ( а.с.21). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 18 978 грн. 80 коп. (а.с. 91-92). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ « Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за договором № 6845458 від 09.07.2023 р. за 37 календарних днів з 28.05.2024 по 03.07.2024 заборгованість відповідача складає з 6800 грн.00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5006 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 84). Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що станом на момент звернення до суду, а саме 27.10.2025 р. заборгованість відповідача не погашена і складає 23985 грн. 64 коп. , з яких: 6800 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12 178 грн. 80 коп. заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором, 5006 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими позивачем. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладених угод не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... \~ \~ \~ \~У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~т. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1\~ст.634\~ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо процесуального клопотання позивача про нарахування інфляції та 3% річних заст.625\~ЦК України в порядку частин 10, 11 ст.265\~ЦПК України на майбутнє то суд виходить з наступного. Згідно із ч. 10 ст.\~265\~ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст.\~265\~ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суддя не вбачає підстав для її задоволення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суддя приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.8\~ст.141 ЦПК України:\~Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому, а не у конкретній справі (а.с.48-49). Також долучено копію акту прийому передачі виконаних робіт № 11132 згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 р. на суму 10000 грн.(а.с.90). Отже, складання типової позовної заяви та оформлення додатків до неї, надання усної консультації було оцінено у 10\~000 грн. При цьому ціна позову становить 23985 грн. 64 коп. Суддя вважає таку вартість послуг з правничої допомоги вочевидь завищеною. У постановах Верховного Суду у\~справі № 905/1795/18\~та у\~справі № 922/2685/19, визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved