Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що у період з 1959 року по 07 травня 2003 року її батьки, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували між собою у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. У період перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилося восьмеро дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Однак у звязку із тим , що батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, відомості про батька були записані на підставі ст.135 Ск України, за вказівкою матері, а прізвище присвоєне те, яке носить матір [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, з метою оформлення спадщини заявниця звернулась до приватного нотаріуса Штефюка Олександра Олександровича, однак у оформленні було відмовлено у зв`язку з тим, що не було доведено ступінь родинних відносин між нею та спадкодавцем. Той факт, що її мати [PERSON] дійсно проживала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується довідкою Селятинської сільської ради. Також згідно витягу з погосподарської книги Плосківського старостинського округу Селятинської сільської ради за 1991-1995роки, 1996-2000роки, 2001-2005 роки, встановлено що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно являвся батьком заявниці. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно являвся батьком дочки [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Путильський районний відділ ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано-Франківськ) внести відповідні зміни в Книгу реєстрації народжень. В судове засідання заявник не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати без його участі, заявлені вимоги покладає на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2003 року виданого виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] с. Плоска Путильського району Чернівецької області /а.с.12/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00053584342 від 12.09.2025 року відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України/а.с.13/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] яка народилася [INFO] , [NUMBER] за актовим записом № 6 від 04.03.1978 року, батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] /а.с.13/. Згідно довідки №11-13/198, виданої 07.08.2025 року виконавчим комітетом Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області на день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку була зареєстрована заявниця [PERSON] в статусі дочки /а.с.7/. Відповідно до довідки Селятинської сільської ради Плосківського старостинського округу за №15-15/139 від 04.11.2025року, про те, що [PERSON] дійсно проживала у фактичних шлюбних відносинах та вели спільне селянське господарство з 1959 року із [PERSON] , по день його смерті, який помер [INFO] . За час проживання в них народилося 8 (восьмеро) спільних дітей/а.с.4-5/. Згідно витягу з погосподарської книги Плосківського старостинського округу Селятинської сільської ради за 1991-1995роки, 1996-2000роки, 2001-2005 роки, встановлено що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно являвся батьком [PERSON] , [INFO] ./а.с.10-12/. Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Суд дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved