Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1251-6698 від 07.08.2023 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 8400 гривень строком на 300 днів, базовий період 21 день, знижена % ставка 2,50% на день, стандартна % - 3%. Зазначений договір укладено в електронному вигляді. Відповідач отримала кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 42000,00 гривень та судові витрати. У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення вказаного договору. Зауважила, що вона не підписувала договір позики (в тому числі кожну його сторінку), відповідно, не погоджувала зазначені в цій редакції документа процентні ставки, як і інші кабальні умови кредитування. Крім того, вважає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідають добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вважає, що заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 33600, 00 грн. не є співмірною тілу кредиту у сумі 8400,00 грн. Також вважає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перерахування коштів (тіла кредиту), оскільки не відомо, кому належать карткові рахунки, на які переказано дані кошти. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 25.04.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 05.06.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. 07.08.2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1251-6698, за умовами якого, позивач надав відповідачеві кредитні кошти в сумі 8400 гривень шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії шляхом надання [PERSON] грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб відповідача строком на 300 календарних днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит. Так, протягом базового періоду з 07.08.2023 по 27.08.2023 12810 грн. Після базового періоду сторони визначили процентну ставку фіксовану у розмірі 3% від суми кредиту за кожен день користування коштами (п. 4.7. договору). Відповідно до п. 4.14. договору орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення договору складає 84000,00 грн. Кредитний договір разом із Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1251-6698 відповідачем підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем А2876). Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» (Кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Порядок укладення кредитного договору, визначений розділом 3 Договору. При вирішенні спору суд виходить з такого. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Особливістю укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до вимог\~Закону України «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді про що зазначено у постановах ВС від 07.10.2020 року №127/33824/19 та від 09.09.2020 року №732/670/19. Доводи відповідачки щодо відсутності доказів укладення кредитного договору є безпідставними. Матеріалами справи підтверджено, що без створення позичальником даних по заявці на кредит, без підписання позичальником одноразовим ідентифікатором договору та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, вказаний договір не був би укладений. Тобто відповідачем здійснено ряд активних дій з метою укладання кредитного договору, зокрема надано особисті відомості такі як дані паспорту, номер платіжної картки, правильність яких не спростовано. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Згідно з п 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1статті 202\~ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена\~ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались\~ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір про відкриття кредитної лінії №1251-6698 від 07.08.2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.03.2025 року, відповідно до якого ТОВ «Укр кредит фінанс» в системі LiqPay перерахувало відповідачці 8400,00 гривень на номер кредитної карти, вказаний у договорі № 1251-6698 від 07.08.2023 (а.с. 20-22). Порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, а також розмір процентної ставки передбачений Розділом 4 договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідачка належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 24.03.2025 року виникла заборгованість в загальній сумі 83118,00 гривень, з яких 8400, 00 гривень простроченої заборгованості за кредитом, 74718, 00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Стаття 1054 ЦК України\~вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті\~546,\~549 ЦК України\~передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Посилання відповідачки на те, що умови договору є несправедливі, суд відхиляє, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідачка розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що нею під сумнів не ставиться. Крім того, до позивачем до відповідачки застосована програма лояльності, тим самим з відповідачки підлягає стягненню не 74718,00 грн, що відповідає розрахунку заборгованості, а 33600,00 грн., про що просить позивач. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved