Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

представник Ушакевич М.П. звернувся до суду в інтересах позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», позивач) із позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просив стягнути з останньої на користь Товариства заборгованість за кредитними договорами у в розмірі 67714,04 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн та 7000 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.08.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту та страхування № Z75.21268.004182783, відповідно до якого останньому було надано кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 31\~966, 000 грн зі сплатою відсотків в розмірі 9,99 % річних від залишкової суми кредиту терміном на 36 місяців, тобто до 06.08.2023. Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісією. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в розмірі 31\~966 грн в строки, визначені умовами Договору. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами у день укладення цього договору та в реєстрі боржників у електронному вигляді. 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» прийняв права вимоги до за договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018. Відповідно до п.2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п.2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. П.3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11 861 032,61 грн. Так, ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ». За таких обставин, до ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за договором кредиту та страхування №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . При цьому відповідач своєчасно не сплачувала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами у порушення умов договору. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у останнього станом на 19.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 67\~714,04 грн, що складається з: 23\~322,17 грн - заборгованості за основним боргом; 7463,22 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами; 36\~928,65 грн - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним вище договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018 в загальній сумі 67714,04 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Ухвалою судді від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника. Відповідач [PERSON] про місце, день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу місця його проживання та місця реєстрації. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 06.08.2018 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування №Z75.21268.004182783, який є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 Договору, Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 31\~966 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяців. Пунктом 1.3 Договору встановлено розмір процентної ставки 9,99% річних. Дата повернення кредиту 06.08.2023 (п.1.6) (а.с.5-8). До матеріалів справи долучено копію Паспорта споживчого кредиту, який є додатком №1 до Договору та містить графік погашення та суми щомісячних платежів (а.с.9). На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» проведено оплату відповідачу коштів, згідно з ордером розпорядженням №1 про видачу кредиту у розмірі 27\~556,90 грн, та згідно з ордером розпорядженням №2 про сплату страхового платежу в розмірі 4409,10 грн (а.с.19). Як вбачається із виписки в період з 06.08.2018 по 19.12.2023, складеної первісним кредитором АТ «Ідея Банк», станом на 19.12.2023 банк свої зобовязання перед клієнтом виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 31\~966 грн в межах кредитного ліміту, визначеного договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018, а клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку (а.с.20-25). Однак, свої зобовязання за договором відповідач виконав лише частково, внаслідок чого, як свідчить довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018, складена АТ «Ідея Банк», у відповідача станом на 19.12.2023 сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 67\~714,04 грн, що складається із: 23\~322,17 грн - заборгованості за основним боргом; 7463,22 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами; 36928,65 грн - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту (а.с. 26). 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами у день укладення цього договору та в реєстрі боржників у електронному вигляді. 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ"» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК «ПРОФІТ\~КАПІТАЛ» прийняв права вимоги до за договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. Пунктом 3.2 цього договору передбачено, що загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги становить 11 861 032,61 грн та включає в себе фінансування відповідно до реєстрів боржників. Таким чином, ТОВ «ФК\~«ПРОФІТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За таких обставин, до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за договором кредиту та страхування №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, яка в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним. Стосовно нарахування позивачем заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 36\~928,65 грн, суд зазначає наступне. Так, Велика палата Верховного суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини пятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, відповідно до ч.2 ст.216 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. А за нормами ч.1 ст.217 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Таким чином,\~відсутні правові\~підстави для\~нарахування відповідачу\~оплати за\~обслуговування кредиту у розмірі 36\~928,65 грн. Отже позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z75.21268.004182783 від 06.08.2018 за основним боргом 23\~322,17 гривень, заборгованість за відсотками 7463,22 гривень, всього 30\~785,39 грн. Частинами 1,6,7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 45,46% (30\~785,39: 67714,04 х100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 1376,53 грн (3028 х 45,46%). Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність, часткове задоволення позову,

Outcome: partial