Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.12.2021 року між сторонами було укладено договір № 358219-КС-003 про надання кредиту, шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] . Також 08.02.2022 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 358219-КС-003 про надання кредиту, згідно з якою кредит збільшується на 5000,00 грн. Договір та додаткова угода були укладені в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, здійснив часткову оплату на загальну суму 9450,00 грн., у зв`язку з чим його заборгованість за договором № 358219-КС-003 станом на 04.09.2025 року складає 31687,73 грн., з яких 14357,97 грн.- сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17329,76 грн. сума прострочених платежів по процентах. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: 21 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір № 358219-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року (а.с.37). ТОВ «Бізнес позика» 21.12.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 358219-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.25-26). 21.12.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 358219-КС-003 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою (а.с.27-28). Позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язалася повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 24 тижні. Процентна ставка в день 1,07766643, фіксована. Загальний розмір наданого кредиту 10000,00 грн. Термін дії договору до 07.06.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 24960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 7257,47 процентів (п. 1 Договору). Із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що в 21.12.2021 року ТОВ «Бізнес позика» було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 10000 грн. [PERSON] на банківську картку [NUMBER] (а.с.40). 08 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду 1 до договору № 358219-КС-003 від 21 грудня 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронної додаткової угоди 1 до договору про надання кредиту № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року (а.с.38). ТОВ «Бізнес позика» 08.02.2022 року направлено [PERSON] пропозицію укласти додаткову угоду (оферту) до Договору № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року (а.с.33-34). 08.02.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди до Договору № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року, на умовах, визначених офертою (а.с.35-36). Згідно п.1 Додаткової угоди 1, станом на 08.02.2022 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 9894,11 грн., сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 746,41 грн.; відповідно до п.2 Додаткової угоди 1 кредит збільшується на 5000,00 грн.; відповідно до п.4 Додаткової угоди 1 загальна сума кредиту становить 14894,11 грн., орієнтовна річна ставка 7799,47 процентів, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 28874,37 грн. (а.с.31-32). Із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що в 08.02.2022 року ТОВ «Бізнес позика» було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5000 грн. [PERSON] на банківську картку [NUMBER] (а.с.40). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості відповідач здійснив часткову оплату за вказаним договором в розмірі 9450,00 грн.(а.с.12-19). Згідно з розрахунку заборгованості за Договором № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року та довідки про стан заборгованості за Договором № 358219-КС-003 від 21.12.2021 року, у відповідача [PERSON] станом на 29.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 358219-КС-003 про надання кредиту в розмірі 31687,73 грн., з яких 14357,97 грн.- заборгованість за кредитом; 17329,76 грн. заборгованість за відсотками. (а.с.12-20). Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 31687,73 грн., у зв`язку із порушенням зобов`язання за Договором № 358219-КС-003 про надання кредиту від 21.12.2021 року. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст.525,526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Пунктом 7 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір. Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за договором Договором № 358219-КС-003 про надання кредиту від 21.12.2021 року в розмірі 31687,73 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжну інструкцію № 15084 від 07 жовтня 2025 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved