Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У січні 2025 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в особі представника Бойко О.В, звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у них на обліку перебував [PERSON] , [INFO] , який отримував пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Управлінням було проведено правильність нарахування пенсії відповідачу та виявлено переплату пенсії в сумі 5714,70 грн. за період з 24.06.2020 по 31.07.2020 у зв`язку з подвійною виплатою. Управлінням на адресу [PERSON] було направлено листи від 29.01.2021 № 2600-0501-8/13090 та 08.07.2022 № 2600-0504-8/79298 про добровільне повернення безпідставно отриманих коштів, проте дані листи були відповідачем проігноровані та безпідставно отримані бюджетні кошти у розмірі 5714,70 грн. повернуті відповідачем не були. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 5714,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2025 відкрито провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав відзив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебував [PERSON] , [INFO] , який отримував пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки про розмір призначеної та виплаченої пенсії №262 від 27.01.2021 за період з 24.06.2020 по 31.08.2020 по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , який перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві вказано переплату у розмірі 5714,70 грн. Відповідно до заяви від 30.07.2020 №4924 [PERSON] було призначено пенсію в разі втрати годувальника з виділенням частки пенсії. Згідно довідки від 12.10.2020 [PERSON] був студентом 2 курсу денної форми навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія» IV рівня акредитації. Термін навчання до 28.06.2021. 29.01.2021 № 2600-0501-8/13090 та 08.07.2022 № 2600-0504-8/79298 ГУ ПФУ в м. Києві на адресу відповідача було направлено листи з про добровільне повернення безпідставно отриманих коштів, , що підтверджується списком рекомендованих поштових відправлень № 19 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта». Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7695. Згідно п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо. Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України). Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ПФУ в м. Києві про стягнення безпідставно отриманих коштів є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved