Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача Желізняк А.С., яка діє на підставі довіреності № 01-23/273 від 26.12.2024, звернулась через підсистему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м.Харкова з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Харківенергозбут»заборгованість за спожиту\~електричну енергію,\~що утворилась\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~в розмірі\~25\~734\~грн 48\~коп.\~за період\~з 01.03.2022\~по 01.07.2025,\~сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 00 коп. та судові витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ Харківенергозбут має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та складається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії (далі Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ Харківенергозбут розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Відповідачка [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] згідно Договору від 01.01.2019. У відповідності до інформаційної довідки № 434647894 від 09.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачка є власником квартири за вказаною адресою з 17.08.2018. Між сторонами на підставі публічного договору склались фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання електричної енергії. Також в позові зазначено, що для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за відповідний період по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , ПрАТ Харківенергозбут було направлено відповідний запит до АТ Харківобленерго. На підставі запиту ПрАТ Харківенергозбут до АТ Харківобленерго було виконано перевірку обсягів розподіленої електричної енергії та виконано контрольні знімання показів засобів вимірювальної техніки за адресою: [ADDRESS] . АТ «Харківобленерго» надано інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами спожитими по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.03.2022 по 01.07.2025. Також до відповіді додано довідку про обсяг розподіленої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує фактичні показання лічильника за період з 01.03.2022 по 01.07.2025. У відповідності\~до вимог\~пунктів 4.3,\~4.12,\~4.13\~ПРРЕЕ та\~пункту 9.1.1\~ККОЕЕ,\~згідно переданих,\~від оператора\~системи розподілу\~AT\~Харківобленерго даних\~щодо обсягів\~спожитої електричної\~енергії за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~у період\~з 01.03.2022\~по 01.07.2025,\~постачальником проведено\~нарахування заборгованості\~за спожиту\~електричну енергію\~у сумі\~25\~734\~грн 48\~коп.Оскільки вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідачка не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Харківенергозбут» не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 06.11.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача Желізняк А.С., в якій вона просить розглянути справу без участі представника позивача; позовні вимоги підтримують в повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 37). 06.10.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідачки адвоката Мухіна О.М., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВА № 1128223 від 05.10.2025, про вступ у справу та надання доступу до електронної справи № 644/8299/25 в підсистемі «Електронний суд» (а.с. 26). 06.10.2025 представнику відповідачки адвокату Мухіну О.М. було надано доступ до справи № 644/8299/25 в підсистемі «Електронний суд». Також 06.10.2025 від представника відповідачки адвоката Мухіна О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 06.10.2025, оскільки йому необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки /викладення своєї позиції/ до справи (а.с. 29). Інших заяв, клопотань тощо від сторін не надходило. В судові засідання, призначені на 04.11.2025, 11.12.2025, відповідачка, її представник адвокат Мухін О.М. не з`явились. Про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Відповідачка шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем її реєстрації; представник відповідачки шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернетhttps://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачкою жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки, вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення сторони відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, сторона відповідачки не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що сторона відповідачки повідомлена належним чином. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, письмові докази надані сторонами та з`ясувавши фактичні обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з викладених нижче підстав. Суд, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Інформаційної довідки № 434647894 від 09.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири з 17.08.2018 за адресою: [ADDRESS] , є відповідачка [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 8819, виданий 17.08.2018 ПН ХМНО Петриченко О.О. (а.с. 7). Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). ПрАТ «Харківенергозбут» надає послуги з постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам. На ім`я відповідачки за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , вона є побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут». За вказаною адресою фактично спожито електричну енергію. Як вбачається з розрахунку основного боргу за електроенергію до позовної заяви ПрАТ «Харківенергозбут», про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), ЕІС код точки обліку 62Z6691201056898, станом на 01.07.2025 числиться заборгованість за використану електричну енергію в сумі 25 734 грн 48 коп. (а.с. 8). Згідно копії довідки АТ «Харківобленерго» станом на 01.09.2025 за особовим рахунком [NUMBER] ЕІС- 62Z6691201056898, підтверджується фактичне споживання розподілення електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Правилами ч 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo .kharkov.ua. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг. Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, за п.6.2 договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Положеннями ст. 322 ЦК України передбачено, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім. Згідно з п. 4.1. ПРРЕЕ, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За правилами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Згідно\~з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачем суду не надано. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми заборгованості за електричну енергію за період з 01.03.2022 по 01.07.2025 у розмірі 25 734 грн 48 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 18006 від 04.09.2025 під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Частиною першою\~ст. 133 ЦПК України\~зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41 грн 00 коп. На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанцію. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн\~40 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 41 грн 00 коп.

Outcome: approved