Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Мовчан Віталій Віталійович до [PERSON] , за яким просить стягнути з заборгованість за Договором № 341521-КС-002 про надання кредиту від 10 липня 2021 року, що становить 22424,70 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, посилаючись на таке. 10 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 341521-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 341521-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти. Вищевказане стало підставою звернення до суду. На виконання ухвали суду від 17 вересня 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» надали наступну інформацію. На ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Та долучили до відповіді виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 10 липня 2021 року по 25 грудня 2021 року. Представником відповідача [PERSON] 04 листопада 2025 року було надано відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 10000,00 гривень, посилаючись на таке. Позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. До позовної заяви позивач додає розрахунок заборгованості за кредитним договором, який не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, а отже не є належним доказом, який би підтверджував розмір заборгованості за кредитним договором. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Басалига Діана Михайлівна 05 листопада 2025 року надала до суду відповідь на відзив, де просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зазначила таке. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач за Кредитним договором: не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафів); не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми); не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору (як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості позичальника після останнього дня строку дії кредитного договору не змінювався, тобто жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Оскільки розрахунок заборгованості у ТОВ «Бізнес Позика» формується автоматично у відповідній програмі, ця програма «визначила» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Мовчан Віталій Віталійович у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просила задовольнити позовні вимоги частково. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 10 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 341521-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 10 липня 2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 341521-КС-002 про надання кредиту. 10 липня 2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 341521-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2916, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 10 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір № 341521-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 341521-КС-002 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 341521-КС-002 на загальну суму 3660,00 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 04 вересня 2025 року утворилась заборгованість за Договором № 341521-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 22424,70 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 12082,00 гривень; суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 342,70 гривень. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс- коду, надісланого на телефон, або іншим способом. За викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі в сумі 2422, 40 гривень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved