Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

у липні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1362-9692 від 11.03.2024 року у розмірі 40 500,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, мотивуючи таким. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладання. Надалі клієнт створює заявку на отримання кредиту, проходить перевірку та надає сканкопії документів або проходить верифікацію за допомогою технології BankID та отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту, при позитивному рішенні щодо надання кредиту, клієнт отримує доступ до особистого кабінету, де після ознайомлення та прийняття оферти надсилають йому одноразовий ідентифікатор, для підписання кредитного договору, після підписання якого інформаційно-телекомунікаційна система кредитора автоматично перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом. 11.03.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1362-9692 та надано кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: 6 800,00 грн - сума кредиту, строк кредитування 300 днів з базовим періодом 30 днів, знижена % ставка - 2,50% в день, стандартна процентна ставка - 2,50% в день, промо-ставка - 1,75 % в день. У подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, а тому станом на 08.07.2025 утворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 67 004,75 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 26 504,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 500,00 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості у розмірі 40 500,00 грн, з яких 8 100,00 грн прострочена заборгованість за кредитом та 32 400,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 1-6). Ухвалою від 08.08.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 57). 01.10.2025 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Максимів В.М. надійшов відзив на позов, у якому він зазначив таке. Відповідач посилаючись на норми законодавства не погоджується з твердженням позивача стосовно укладення договору №7369360 в електронній формі зважаючи на те, що позивачем не надано жодного доказу направлення будь-якого ідентифікатора відповідачеві (наприклад довідки від мобільного оператора), не надано доказів використання відповідачем цього ідентифікатора, а тому наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статтей 5,7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору. Також зауважив, що беручи до уваги вищенаведені факти та те, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс - повідомлення чи через підтвердження, котре надходить у формі листа до електронної пошти, або у додаток банку, виключає підписання [PERSON] кредитного договору через будь-який із зазначених способів. Матеріали справи не містять доказів як того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме [PERSON] цього одноразового ідентифікатора. Відсутня відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) щодо укладення спірного кредитного договору та докази реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Представник відповідача звернув увагу на те, що для підтвердження своїх вимог позивач надав ряд документів, зокрема власну довідку про перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, довідку Приватбанку про перерахування коштів від 04.07.2025 року, яка в розумінні ст.79 ЦПК України не може вважатись достовірним доказом перерахування коштів, оскільки не містить в собі достовірних даних щодо приналежності відповідачу платіжної картки з таким номером. Також представник відповідача посилаючись на практику Верховного Суду зазначив, що документи, що підтверджують факт надання грошових коштів в кредит мають відповідати вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також до вказаних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про платіжні послуги». У зв`язку з цим, вважає, що з наданих позивачем документів неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних при здійсненні операції, стверджує, що такі документи не є розрахунковими документами та не підтверджують переказу коштів, операцій по банківському рахунку, оскільки не місять відмітки про час їх прийняття та виконання банком, не містить повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідача або надходження грошових коштів на банківський рахунок позивача. Зважаючи на те, що позивач не надав суду доказів того, що дійсно виплатив відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 8 100,00 грн 11.03 та 12.03.2025 року, а тому не підтвердив факт виконання ним своїх договірних зобов`язань перед відповідачем. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Представник відповідача зазначив, що вони вважають, що розрахунок суми процентів за користування кредитними коштами таким, що розрахований в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування». Посилаючись на п.17 Перехідних і прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» за нормами якого позивач мав право нараховувати проценти за ставкою 1,75 % до 24.04.2024 року, після чого нарахування процентів мало б здійснюватись за ставкою 1,5 % до 24.08.2024 року, а тому всього процентів за користування кредитом мало б бути нараховано на 32 701,25 грн. З урахуванням знижки в сумі 26 304,75 грн, що надається позивачем сума процентів до стягнення мала б скласти 6 196,5 грн. Крім цього, представник позивача посилається на практику Верховного Суду щодо нарахування процентів, що перевищують суму кредиту, тоді як сума процентів згідно вимог позивача складає 58 904,75 грн нарахованих та 32 400,00 грн проти нарахованих 8 100,00 тіла кредиту, що є такою, яка майже у шість та у чотири рази перевищує розмір тіла кредиту, і є непропорційною по відношенню до тіла кредиту. Зважаючи на вищевикладене, представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено перед судом з допомогою належних та достовірних доказів розміру заборгованості та враховуючи судову практику у кредитних правовідносинах вважає, що це є підставою для відмови у задоволенні позову. У зв`язку з наведеним просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання правової допомоги (а.с.75-79). У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с. 60-63,67,68), відповідач - за зареєстрованим місцем проживання рекомендованими листами з повідомленнями, які отримані ним 13.08.2025 року та 16.09.2025 року (а.с.64,69). Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 52). Представник відповідача у судовому засіданні повідомив, що позов не визнається відповідачем та просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Одночасно підтримав розрахунок заборгованості, який на думку сторони відповідача, відповідає умовам кредитного договору. Суд, з`ясувавши правову позицію позивача та заслухавши представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11.03.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , укладений договір про відкриття кредитної лінії №1362-9692, для задоволення особистих потреб, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 6800,00 грн (п.п.4.1 договору), з фіксованою процентною ставкою, яка не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику може надаватися можливість скористатися кредитом за програмою лояльності: промо-ставкою та/або пільговою та/або зниженою процентними ставками (п.4.7 договору), базовий період складає 30 календарних днів (п.4.8 договору), сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду (п.4.9 договору), стандартною процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом (п.4.10 договору), строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту - 04.01.2025 року (п.4.12 договору) (а.с.10-12). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99 947,24 % грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 57 800,00 грн. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає - 2,50 %. Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають: 51 000,00 грн (п.4.13-4-16) (а.с.12). Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладання цього договору, у порядку встановленому правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditcasa.com.ua усіх граф відповідної форми (а.с. 10 на зв.). Згідно з п. 3.11. Договору сторони узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну пошту [INFO] (а.с. 11). За п.5.1 Договору позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит та нараховану неустойку (якщо неустойка буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (а.с.12). Згідно з п.8.1 Договору позичальник несе відповідальність перед кредитодавцем за порушення умов договору відповідно до вимог законодавства України та умов договору та Правил (а.с.14). За п. 8.5 Договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад 1 календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати повернення кредиту (а.с. 14). Відповідно до пп. 10.1,10.2 Договору позичальник за умови дотримання вимог договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за акційною процентною ставкою (промо-ставкою) 1,75 % за кожен день користування кредитом протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду, яка надається виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо позичальнику була надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою, з наступного дня після завершення вказаного періоду проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за пільговою процентною ставкою та/або зниженою процентною ставкою у розмірі 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (а.с.15 на зв.). У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих за пільговою процентною ставкою відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою (за виключенням періоду нарахування відсотків за промо-ставкою, оскільки нарахування відсотків за промо-ставкою здійснюється незалежно від того, чи своєчасно та у повному обсязі позичальник виконав зобов`язання з оплати відсотків, нарахованих за промо-ставкою). Надалі нарахування відсотків здійснюється за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів. З моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування процентів здійснюється за зниженою процентною ставкою (а.с.15 на зв.). Цей договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С6879 (а.с.18 на зв.). У наданих Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) зазначені правила. процес надання кредиту, порядок укладення договору, правила нарахування процентів та погашення заборгованості, передбачена програма лояльності, права та обов`язки сторін та відповідальність сторін тощо, які підписані електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С6879 (а.с.19-26). На а.с. 26-28 є паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація щодо кредитування аналогічна вказаній у кредитному договорі. Паспорт також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) [NUMBER] (а.с. 28). На а.с. 28,29 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про відкриття кредитної лінії № 1362-9692 від 11.03.2024 року (Графік платежів за договором), де зазначено зокрема і дату видачі кредиту - 11.03.2024 року, остання дата повернення кредиту - 04.01.2025 року, сума кредиту - 6 800,00 грн, проценти за користування кредитом - 51 000,00 грн, реальна річна процентна ставка - 99 947,24 % та загальна вартість кредиту - 57 800,00 грн (а.с.28,29). Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» були перераховані кошти по платежам, зокрема 11.03.2024 та 12.03.2024 року на картку [NUMBER] у сумі 6 800,00 грн та 1 200,00 грн (а.с.30-32). 12.03.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1362-9692 в якій зазначено про те, що кредитодавець та позичальник підтверджують те, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором не повернута і становить 6 800,00 грн, а сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 238,00 грн (п.1 Додаткової угоди) (а.с.33 на зв.). Відповідно до пп.2-2.5 додаткової угоди кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором у розмірі 1 300,00 грн на таких умовах: вказана сума видана 12.03.2024 року шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника, після надання якої позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 8 100,00 грн, яка складається з суми кредиту, яка була надана за договором та неповернута, на момент укладення цієї додаткової угоди та суми додаткових грошових коштів, наданих на підставі цієї додаткової угоди, у строки та на умовах, викладених у договорі з урахуванням умов цієї додаткової угоди та сплатою процентів за користування вказаними грошовими коштами (а.с.33 на зв.). Також вирішено, що після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування за договором, а саме: сума неповерненого кредиту становить 8 100,00 грн, 299 календарних днів користування кредитом залишається після укладення цієї додаткової угоди, орієнтовна реальна річна процентна ставка з моменту укладення цієї угоди до моменту закінчення строку кредитування - 109 450,44 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 68 817,50 грн (п.3 додаткової угоди). Крім цього, враховуючи вищевказані умови додаткової угоди сторони домовились внести зміни до договору, зокрема те, що додаток №3 до договору (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) вирішено визнати такими, що не застосовуються до правовідносин сторін, натомість надано іншу таблицю, що є додатком до цієї додаткової угоди та яка містить детальний перелік складових загальної вартості кредиту за період з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування (п.4.2) (а.с.34). Додаткова угода підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С4155 (а.с. 34). На а.с. 34,35 є додаток до Додаткової угоди від 12.03.2024 року Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором), де зазначено зокрема і дату видачі кредиту - 12.03.2024 року, остання дата повернення кредиту - 04.01.2025 року, сума кредиту - 8 100,00 грн, проценти за користування кредитом - 60 717,50 грн, реальна річна процентна ставка - 109 450,44 % та загальна вартість кредиту - 68 817,50 грн. Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахування коштів за кредитним договором №1362-9692 від 11.03.2024 [PERSON] здійснювалася за допомогою системи LiqPay, платіж №2436232701, дата 11.03.2024, № платіжної картки [NUMBER] , тип операції - видача кредиту, сума - 6 800,00 грн, а також було здійснено платіж №2436416017, дата 12.03.2024 року на вищевказану платіжну картку у сумі 1 300,00 грн, тип платежу - добор по кредиту (а.с.36). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1362-9692 від 11.03.2024, станом на 08.07.2025 заборгованість [PERSON] складає 67 004,75 грн, а саме: 8 100,00 грн - основний борг, 58 904,75 грн - залишок відсотків (а.с.37-39). На а.с.40-42 є Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», які встановлюють порядок та умови проведення акції «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» серед споживачів фінансових послуг товариства, яка передбачає часткове списання заборгованості позичальника за укладеним ним кредитним договором для осіб, що приймають участь в зазначеній акції згідно з умовами Правил. За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Суд уважає доводи представника відповідача про відсутність доказів укладення спірного кредитного договору неспроможними з огляду на таке. Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1362-9692 від 11.03.2024, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зареєстрований для цієї мети в його особистому кабінеті. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані [PERSON] . Так, згідно матеріалів справи встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №1362-9692 від 11.03.2024 підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора С6879 з дотриманням ч.ч. 6,8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі статтями 526, 530 ,610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно матеріалів справи встановлено, що [PERSON] свої обов`язки за кредитним договором №1362-9692 від 11.03.2024не виконав, допустив заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить станом на 08.07.2025 становить 67 004,75 грн, а саме: 8 100,00 грн - основний борг, 58 904,75 грн - залишок відсотків (а.с.37-39). Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності та частково списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 26 504,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 40 500,00 грн. Відповідач був належним чином ознайомлений та погодився з умовами надання кредиту, на підставі чого 11.03.2024 між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1362-9692, в якому відображені умови надання кредиту, останній з відповідним договором погодився, про що свідчить його електронний підпис. Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010, згідно яких зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Розглядаючи доводи представника відповідача щодо зменшення суми процентів, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. В свою чергу, частини перша, друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції станом на час укладення договору) реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставка визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. Частини перша та п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції станом на час укладення договору) вказує у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема: 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та слати процентів; 9) орієнтовна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредити, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Пунктом 17 Прикінцевих таПерехідних положеньЗакону «Проспоживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу Іцього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. За розрахунком позивача нараховані проценти за кожен день користування кредитом в розмірі 1,75 % від суми несплаченого кредиту з дати отримання кредиту і до 10.04.2024, а після указаної дати - 2,5%. Таким чином, у цій справі денна відсоткова ставка має обраховуватися у відповідності до вимог пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування». Зокрема: за період із 11.03.2024 по 10.04.2024 - 1,75% на день, з 11.04.2024 по 22.04.2024 - 2,5% на день; за період із 23.04.2024 по 20.08.2024 1,5% на день; за період із 21.08.2024 по 04.01.2025 1% на день. Відповідно визначаючи розмір заборгованості за відсотками, суд виходить із наступного розрахунку: - за період із 11.03.2024 по 10.04.2024 заборгованість становить 4252,50 грн (141,75 грн. (1,75 %) х 30 днів); - за період із 11.04.2024 по 22.04.2024 заборгованість становить 2227,50 грн. (202,50 грн. (2,5%) х 11 днів); - за період із 23.04.2024 по 20.08.2024 заборгованість становить 14 580,00 грн. (121,50 грн. (1,5%) х 120 днів); - за період із 21.08.2024 по 04.01.2025 заборгованість становить 11 016,00 грн. (81 (1%) х 136 днів). За таким розрахунком загальна сума заборгованість за відсотками становить 32 076,00 грн., із яких позивач, диспозитивно розпорядившись належним йому правом, заявив до стягнення 32 400,00 грн., що частково узгоджується із положеннями Закону «Про споживче кредитування», а тому до стягнення підлягає заборгованість за відсотками в розмірі 32 076,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 1362-9692 від 11.03.2024 у загальному розмірі 40 176,00 грн, з яких тіло кредиту - 8100,00 грн, проценти - 32 076,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2403,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial