Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД КИЇВ-СЕРВІС 02» (далі - позивач) звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Позов обґрунтований тим, що позивач з 15.06.2016 здійснює управління будинком за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку є відповідач. Між сторонами було укладено договори про надання послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території житлового будинку №3МС-430 та №1МС-430 від 29.09.2016 про надання з управління та утримання багатоквартирним будинком та прибудинкової території житлового будинку. Позивачем, 01 жовтня 2024 року направлена відповідачеві досудова Вимога-попередження щодо оплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в добровільному порядку. Дана вимога відповідачем проігнорована. Зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2024 року становить 53 817,37 грн, окремо 9 556,64 грн - інфляційні витрати, та 3 220,05 грн - 3% річних, що разом становить - 66 594,06 грн. Дані розрахунки підтверджується довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2024 року, розрахунком інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.09.2018 по 24.02.2022. Позивачем надаються відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території безперебійно, належної якості та в повному обсязі. Претензій з боку відповідача щодо неякісного надання житлово-комунальних послуг не надходило. Отже, загалом позивач просить стягнути з відповідача 66 594,06 грн. Згідно із Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Букіної О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено здійснювати розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам було направлено копію ухвали від 01.01.2025, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останній не отримав та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов відповідач у встановленому законом порядку строк не надала. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі об`єкта в управління від 15.06.2016 «УкрБудДевелопмент» передало в управління позивачу об`єкт за адресою: : [ADDRESS] . Копія відповідного акту долучена до матеріалів справи. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , №1МС-430 від 29.09.2016, договір про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , №3МС-430 від 29.09.2016. Позивачем надано розрахунок, згідно якого за період з 01.09.2018 по 31.08.2024 за відповідачем обліковується борг по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 53 817,37 грн. Також позивачем на вказану заборгованість відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нараховано інфляційні втрати у сумі 9 556,64 грн та 3 % річних у сумі 3 220,05 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення заборгованості):- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;- утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. У ст. 13. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території. санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загачьного користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання. укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). З огляду на наведені положення вищевказаних Законів вбачається, що для послуг з управління багатоквартирним будинком, що повинні надаватись сьогодні управителем співвласникам багатоквартирного будинку, характерним є те, що до їх складу фактично входять послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначені в законі, що втратив чинність. Згідно з п. 3-1 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діє на сьогоднішній день визначено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідно до статей 156, 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом на підставі наданих доказів встановлено, що позивач з червня 2016 року здійснює управління будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку та уклав відповідні договори про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надав суду докази, що за спірний період (вересень 2018 року - серпень 2024 року) він сплачував за житлово-комунальні послуги позивачу або іншій особі, яка здійснювала управління будинком. Отже, позивачем доведено, що ним надавались житлово-комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого з період з 01.09.2018 по 31.08.2024 за відповідачем обліковується борг по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 66 594,06 грн. Відповідач не надав суду іншого розрахунку, або доказів, які б підтвердили погашення боргу за надані позивачем послуги. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих сум інфляційних втрат у розмірі 9 556,64 грн та три відсотка річних у розмірі 3 220,05 грн. При цьому суд звертає увагу, що відповідні нарахування здійсненні до 24.02.2022, що свідчить про врахування позивачем норм постанови Кабінеті Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами). Доказів того, що позивачем не надавалися чи надавалися неякісні послуги, відповідачем не надано. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а відповідач належними доказами не спростував доводи позивача. Відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved