Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2001397197701 від 06.09.2019 року в сумі 31630,67 гривень та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір № 2001397197701, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 10000 гривень, який в подальшому збільшено до 17795 гривень, на строк 12 місяців з автоматичною пролонгацією зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 47,88% річних в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки у відповідності до умов договору. На виконання умов вищевказаного договору позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.\~Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами не здійснив, внаслідок чого станом на 03.07.2025 року має заборгованість загальною сумою 31630,67 гривень, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 06.09.2019\~року між\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір,\~відповідно до\~якого банк\~надав відповідачу\~кредит в\~сумі 10000\~гривень на\~строк 12\~місяців з\~автоматичною пролонгацією\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~в розмірі\~47,88%\~річних в\~обмін на\~зобов`язання відповідача\~повернути кредит\~та сплатити\~відсотки у\~відповідності до\~умов договору.\~Вказаний договір\~був укладений\~шляхом отримання\~банком підписаної\~та заповненої\~відповідачем заяви\~№ 2001397197701\~про приєднання\~до Договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,\~в якій міститься\~інформація про\~те,\~що [PERSON] \~ознайомився з\~умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~тарифами банку,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення,\~та погодився\~з ними.\~Згідно довідки\~про збільшення\~кредитного ліміту\~подоговору № 2001397197701 від 06.09.2019 року, 28.01.2020 року кредитний ліміт [PERSON] збільшено до 12100 гривень, 10.07.2020 року до 14200 гривень, 13.11.2020 року до 16300 гривень, 15.06.2023 року до 17795 гривень. На виконання умов вищевказаного договору позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, погашення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами не здійснив, внаслідок чого станом на 03.07.2025 року має заборгованість за договором № 2001397197701 від 06.09.2019 року в сумі 31630,67 гривень, в тому числі 17794,03 гривень заборгованості за кредитом та 13836,64 гривень заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 03.07.2025 року та випискою з рахунку про рух коштів [PERSON] . Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із дослідженого судом кредитного договору № 2001397197701 від 06.09.2019 року, укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] у формі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, встановлено, що останній укладений в письмовій формі та зі сторони споживача підписано власноручним підписом. Отже, підписання даного кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовф`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З боку відповідача, який про відкриття провадження у справі, дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, не надано до суду переконливих доказів необґрунтованості позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору № 2001397197701\~від 06.09.2019\~року та не виконано взятих на себе зобов`язань. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 гривень як передбачено ч. 2 ст. 4 З «Про судовий збір» станом на 01.01.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 705 від 11.09.2025 року, а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача.

Outcome: approved