Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з батьком за міцем його фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] з початку 2012 року проживали разом у м. Чернігові та перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин разом з відповідачем мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.05.2024, актовий запис №898 та рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 березня 2024 року по справі №751/7575/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства. Спільне життя з відповідачем не склалось, через розходження поглядів на сімейне життя, ведення побуту, виховання дитини та з 2016 року фактичні шлюбні відносини поступово припинились, тому позивач з відповідачем почали проживати окремо. Через деякий час, у 2016 році, [PERSON] передала [PERSON] спільну доньку [PERSON] на виховання та проживання разом з ним. Проте, оскільки після народження дитини, при складанні актового запису про народження №898 від 23.04.2013, відомості про батька були записані зі слів матері, на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, 30.04.2013 відповідач самостійно, без згоди позивача, здійснила реєстрацію місця проживання доньки [PERSON] за адресою свого місця проживання, а саме: [ADDRESS] . На даний час донька проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами про проживання особи без реєстрації від 31.05.2024 та від 06.03.2025, складених відділом обслуговування житлового фонду Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради. Відповідач майже повністю припинила будь-яке спілкування з позивачем та їхньою донькою, стосунків з дитиною не підтримує, станом здоров`я не цікавиться, вихованням, розвитком, освітою неповнолітньої доньки, її матеріальним утриманням не займається. Протягом тривалого часу позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням надати згоду на реєстрацію місця проживання дитини разом з ним, однак відповідач відмовляється надавати таку згоду. Врахувуючи викладене, оскільки відповідач не надає згоду на реєстрацію місця проживання доньки разом позивачем, що створює складнощі щодо належного оформлення, влаштування доньки до дитячих навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, гуртків, тощо, задля забезпечення інтересів доньки, її духовного і внутрішнього розвитку, освіти, виховання, лікування відповідач звернувся до суду з позовом до відвідача про визначенння місця проживання дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 01 липня 2025 року відкрив провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд на 12 листопада 2025 року зобов`язано Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради подати до суду акт обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та виснновок її фактичного проживання. 11.11.2025 від представника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради Зінченко О.Г. надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій представник просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Разом із заявою було надано висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно з яким, спеціалістами управління, спільно з фахівцямми Чернігівського міського центру соціальних служб, було здійснено відвідування матері [PERSON] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що зазначена особа постійно не проживає за місцем реєстрації. Під час телефонної розмови з матір`ю [PERSON] [PERSON] , з`ясовано, що її дочка бродяжить по місту, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, вихованням [PERSON] не займається, тому дитина проживає з батьком. Питання щодо надання висновку про визначення місця проживання дитини двічі розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини у присутності [PERSON] . Мати на засідання не з`явилася, хоча і запрошувалася. Після з`ясування всіх обставин справи, комісія з питань захисту прав дитини вважає, що спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній. На підставі викладеного, орган опіки та піклування вважає, що місце проживання дитини визначено обома батьками за їхньою згодою. 25.11.2025 від представника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради Зінченко О.Г. надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій представник просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Судом вислухана думка дитини, [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що вона проживає зі своїм батьком 7 років. З матір`ю не спілкується. Надалі, хоче проживати разом зі своїм батьком та бабусею. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач разом з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах та є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Новозавоського районного суду міста Чернігова від 27 березня 2024 року по справі №751/7575/23 (а.с. 11-12), свідоцтвом про народження виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] від 10.05.2024 (а.с. 10). Відповідно до актів про проживання особи без реєстрації від 31.05.2024 та від 06.03.2025, складених відділом обслуговування житлового фонду Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири є [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2025/006751545 від 22.05.2025, зареєстрованим місцем проживання малолітньої [PERSON] зазначена адреса: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 липня 2024 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2024 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17). Відповідно до довідки Чернігівської гімназії №14 Чернігівської міської ради №09 від 06.03.2025, батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON] , постійно приділяє належну увагу вихованню доньки, відвідує батьківські збори, контролює успішність дитини, дбає про матеріальне забезпечення та стан її здоров`я. Мати, [PERSON] , не приймає участі у вихованні доньки, жодного разу до школи не з`явилася, успіхами та вихованням доньки не цікавиться (а.с. 19). Відповідно до довідки Комунального клубного закладу «Центр культури і мистецтв» Чернігівської міської ради вих. №14 від 03.03.2025, [PERSON] є ученицею Зразкової спортивно-циркової студії «МАКСИМУМ» Комунального клубного закладу «Центр культури і мистецтв» і відвідує тренування на постійній основі. Активну підтримку, зацікавленість у результатах і досягненнях дитини, а також участь у діяльності студії приймає її батько, [PERSON] , який привів її до зазначеного колективу. У приватних бесідах з тренером дівчинка часто із задоволенням розказує про батька (а.с. 20). Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 03.04.2025 №151/1570, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проходить військову службу по мобілізації з 24.02.2022 по теперішній час (а.с. 21). Згідно службової характеристики командира 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] від 18.07.2023, [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Вимогливий до себе. За характером скромний, вихований, тактичний. Серед особового складу користується авторитетом. В стройовому відношенні підтянутий, охайний (а.с. 23). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг №2357 від 10.04.2025, станом на 09.04.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею [PERSON] . Свідок зазначила, що вона разом зі своїм сином та онукою проживають у неї в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Матір онуки, [PERSON] , останній раз вона бачила, коли дитина навчалася у першому класі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною брата позивача, тіткою малолітньої [PERSON] . Матір дитини вона останні 7 років не бачила. Дитина фактично проживає разом зі своїм батьком та матір`ю позивача. Батько та бабуся повністю займаються вихованням дитини. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частина 3 статті 11 Закону України « Про охорону дитинства» теж передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом частин першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтями 5 і 18 Конвенції про права дитини Держави-учасники поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява N 31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини необхідно виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд виходить з того, що сім`я є цінною для розвитку дітей, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дітей і забезпечити те, що їм потрібно, щоб діти зростали у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалися та не зазнавали негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дітьми й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дітей. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів. Позивач звернувся до суду про визначення місця проживання дитини з батьком за адресою постійного проживання: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини з батьком за конкретною адресою її постійного проживання. суд враховує, що позивач надав належні та достатні докази на підтвердження її проживання за цією адресою, який об`єкт нерухомого майна знаходиться за цією адресою, хто є власником вказаного майна, чи наявні згода власника на постійне проживання дитини за вказаною адресою. Суд звертає увагу, що позивач повністю займається вихованням дитини, її освітою, фізичним розвитком, дбає про її матеріальне забезпечення та стан здоров`я. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 1211,20 грн (а.с. 42), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved