Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Львівське комунальне підприємство «Південне» (далі також ЛКП «Південне», позивач) звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі також відповідачі), про стягнення витрат, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] понесені витрати в сумі 42 482,75 гривень та судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування вимог покликається на те, що 01.06.2020 ЛКП «Південне» та співвласниками будинку [ADDRESS] укладений Договір №27 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Однак відповідачі протягом тривалого часу не виконують своїх обов?язків щодо належного санітарного утримання своєї квартири, приміщень загального користування та прибудинкової території будинку [ADDRESS] . Вказує, що відповідачі замість виносити сміття на контейнерні майданчики, діють навпаки з контейнерних майданчиків (і не тільки), приносять сміття у будинок та нагромаджують його у дуже великих кількостях всюди, де є вільні місця: загальних коридорах, підвалах, у своїй квартирі, на прибудинковій території, про що позивачем неодноразово надавались приписи відповідачам щодо приведення до належного санітарного стану приміщення та прибудинкову територію будинку. Також неодноразово до позивача звертались мешканці будинку щодо антисанітарії в будинку [ADDRESS] , яка створюється відповідачами та за наслідками порушення відповідачами Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади не одноразово викликалася поліція та були складені протоколи про адміністративні правопорушення, за результатами розгляду яких винесені постанови адміністративною комісією при ФРА ЛМР. Внаслідок систематичного порушення санітарних норм відповідачами, зокрема у квартирі, місцях загального користування (в підвалі, коридорах, на сходових клітках, поряд з інженерними комунікаціями, в приміщеннях, що призначені як найпростіше укриття), на прибудинковій території було накопичено значну кількість побутових та інших відходів, що створювало загрозу здоров?ю мешканців будинку. Тому, ЛКП «Південне» вимушене було додатково замовляти в ТзОВ «ТІМ-БУД» чотири великих 10-ти тонних будівельних контейнери для вивозу твердих побутових відходів (сміття), чим понесло витрати у розмірі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) грн., що підтверджується Актом № 252 від 27.09.2024 на суму 4 000,00 грн., Актом №261 від 03.10.2024 на суму 4 000,00 грн., Актом №270 від 08.10.2024 на суму 8 000,00 грн. та виписками з банку про оплату за 30.09.2024, за 07.10.2024 та 16.10.2024. Крім того, ЛКП «Південне» було вимушене, додатково на 2 години в день, поза робочим часом підприємства, залучити двірників та інших працівників для виносу сміття (тверді побутові відходи) з будинку [ADDRESS] , тому понесло додаткові витрати на оплату праці працівників на суму 26 482,75 грн., в т.ч. за вересень 2024 року на суму 6714,66 грн. та за жовтень 2024 року на суму 19768,09 грн., що підтверджується наказами про надання доплати №110 від 25.09.2024, № 111 від 26.09.2024, №123 від 01.10.2024, №124 від 02.10.2024, №125 від 03.10.2024, №126 від 04.10.2024, №127 від 07.10.2024, №128 від 08.10.2024, розрахунками зарплати працівників (2 год. на день) за вересень-жовтень 2024 року, табелями робочого часу за вересень-жовтень 2024 року та витягами з протоколів засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації ЛКП «Південне» про погодження виконання надурочних робіт. На підставі вищевикладеного, наявні достатні правові підстави для судового захисту прав та інтересів позивача, а тому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] понесені витрати в сумі 42 482,75 гривень та судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу та вирішено справу розглядати з участю учасників справи. 15.10.2025 відповідачка [PERSON] подала через канцелярію суду відзив на позовну заяву. До якого зазначає, що вона проти позовних вимог заперечує, а саме заперечує проти стягнення витрат у сумі 42 482,75 гривень, оскільки вивозом позивачем сміття їй було заподіяно матеріальну шкоду та моральну шкоду, оскільки були вивезені та втрачені її речі та документи, які посвідчують особу та право власності, а не сміття, за словами позивача. Таким чином, внаслідок вивезення її майна вона фактично позбавлена можливості реалізувати своє право на нього, що є прямим і грубим порушенням закону. Дії позивача слід кваліфікувати як неналежне виконання умов договору та як протиправне втручання у право власності, яким було завдано шкоду праву власності відповідачів. Тим самим позивачем порушено свої обов`язки щодо належного надання житлово-комунальних послуг, які закріплені Договором №27 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Таким чином вважає, що позивач не забезпечив належного виконання своїх договірних зобов`язань і допустив втручання у право власності, порушив вимоги цивільного законодавства України та завдав відповідачам істотної шкоди, що є підставою для визнання факту порушення прав власності та відшкодування завданих збитків. У зв`язку, з чим просить відмовити в задоволенні позовної заяви, зобов`язати ЛКП «Південне» відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану відповідачам та судові витрати покласти на позивача. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, надала аналогічні пояснення, викладеним в позовній заяві. Просила позов задоволити повністю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов заперечила повністю, надала аналогічні пояснення, викладеним у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що відповідачі не захаращували місця загального користування та мешканці будинку негативно налаштовані до відповідачів. Просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, зокрема шляхом надіслання на на зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів і судової повістки, які повернулися на адресу суду 19.09.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 0610275840982 та надіслання судової повістки, які повернулися на адресу суду 24.10.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № R067012527788. Також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи у судовому засідання позов підтримав повністю, та пояснив, що відповідачі систематично порушують санітарні норми у будинку [ADDRESS] , та на прибудинковій території через значне накопичення кількість побутових та інших відходів, що створювало загрозу здоров?ю мешканців даного будинку, з приводу чого були складені протоколи про адміністративні правопорушення, за результатами розгляду яких винесені постанови адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, суд приходить до висновку, що слід позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Даний факт підтверджується довідкою «Південне» з місця проживання про склад сім`ї і прописку №467 від 23.07.2025. 01.06.2020 між ЛКП «Південне» та співвласниками будинку [ADDRESS] укладений Договір №27 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. На підставі укладеного договору №27 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2020, ЛКП «Південне» визначено надавати послуги співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно із умовами договору, управитель зобов`язується надавати ЖБК послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а мешканці ЖБК зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно із вимогами законодавства та умовами цього договору (п.1 Договору). Згідно з п.2 Договору, послуга з управління, в тому числі, включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, тощо. Згідно з п.4 Договору, кожен із співвласників зобов?язаний, в тому числі дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм. У відповідності п.5 Договору, управитель має право, в тому числі, вимагати від співвласника дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг. Згідно Додатку 1 до Договору, складова витрат на утримання будинку та прибудинкової території та поточний ремонт спільного майна будинку (далі витрати) включає: прибирання сходових кліток, прибирання прибудинкової території, дератизація, обслуговування с-ми водопостання та водовідведення, обслуговування димовентиляційних каналів, обслуговування поточного ремонту, витрати на освітлення МЗК, аварійні служби, тощо. Інші роботи понад обов`язковий перелік передбачений Договором здійснюються по факту надання таких послуг та оплачуються додатково. Відтак, на даний час «Південне», як управитель надає житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Згідно з розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №625 від 15.12.2020 «Про погодження місць розташування контейнерних майданчиків» співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] виносять тверді побутові відходи (сміття) у контейнери, які розміщенні на контейнерному майданчику (біля будинку [ADDRESS] ). Статтею 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно з ч.1 ст.177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Пунктом 7 вказаних Правил передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: крім іншого, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Пункт 13 вказаних Правил передбачає, що спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За нормою ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. У відповідності до частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги має право: 1) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг; 2) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт; 3) отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати комунальних послуг; 4) доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг; 5) припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору; 6) звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору; 7) у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; 8) утворювати системи управління якістю та проводити їх сертифікацію відповідно до національних або міжнародних стандартів акредитованими органами із сертифікації. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За змістом пункту 3-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Стаття 1 Закону України «Про управління відходами» визначає, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися; побутові відходи - змішані та/або роздільно зібрані відходи від домогосподарств, включаючи відходи паперу, картону, скла, пластику, деревини, текстилю, металу, упаковки, біовідходи, відходи електричного та електронного обладнання, відходи батарей та акумуляторів, небезпечні відходи у складі побутових, великогабаритні та ремонтні відходи, а також змішані та/або роздільно зібрані відходи з інших джерел, якщо ці відходи подібні за своїм складом до відходів домогосподарств. Побутові відходи не включають відходи промисловості, сільського і лісового господарства, рибальства та аквакультури, резервуарів для септиків, каналізаційних мереж та відходи їх оброблення, включаючи осад стічних вод, транспортні засоби, строк експлуатації яких закінчився, відходи будівництва та знесення, вуличний змет, медичні відходи. Представником позивача до позову надано належні докази, що підтверджують про те, що відповідачі протягом тривалого часу не виконують своїх обов?язків щодо належного санітарного утримання своєї квартири, приміщень загального користування та прибудинкової території будинку [ADDRESS] , а саме: припис вих.№585 від 10.08.2022; протокол про адміністративне правопорушення № 179 від 15.08.2022; фотофіксація до протоколу про адміністративне правопорушення № 179 від 15.08.2022; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської №183 від 07.09.2022; припис вих.№770 від 16.09.2022; протокол про адміністративне правопорушення №222 від 21.09.2022; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської №289 від 12.10.2022; припис вих.№1035 від 22.08.2023; протокол про адміністративне правопорушення №263 від 31.08.2023, постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської№498 від 13.09.2023; припис вих.№ 1334 від 24.10.2023; протокол про адміністративне правопорушення №288 від 30.10.2023; фотофіксація до протоколу про адміністративне правопорушення №288 від 30.10.2023; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської№582 від 08.11.2023; припис вих.№562 від 16.04.2024; протокол про адміністративне правопорушення №116 від 29.04.2024; фотофіксація до протоколу про адміністративне правопорушення №116 від 29.04.2024; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської№312 від 15.05.2024; припис вих.№769 від 16.09.2022; протокол про адміністративне правопорушення №221 від 21.09.2022; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської№ 278 від 12.10.2022; припис вих.№ 563 від 15.04.2024; протокол про адміністративне правопорушення №117 від 29.04.2024; фотофіксація до протоколу про адміністративне правопорушення №117 від 29.04.2024; постанова Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської№313 від 15.05.2024; акт від 23.04.2024; акт від 30.05.2024, а також зверненнями мешканців будинку [ADDRESS] від 14.09.2022 за вх.№199, від 15.09.2022 за вх.№200, від 15.09.2022 за вх.№201, від 15.09.2022р. за вх.№202. В той же час, надані позивачем фотоматеріали, доводять факт знаходження побутових та інших відходів у місцях загального користування та на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] , належність яких відповідачам не оспорювалась. Також представником позивача до позову надано копії квитанції №138 від 19.09.2022, №42 від 24.10.2022, №21 від 04.10.2023 про оплату [PERSON] штрафів, накладених на підставі постанов Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міськоїза №183 від 07.09.2022, за № 289 від 12.10.2022 та за №498 від 13.09.2023 та копії квитанції №43 від 24.10.2024 про оплату [PERSON] штрафу, накладеного на підставі постанови Адміністративної комісії при Франківської районної адміністрації Львівської міської при №278 від 12.10.2022, що на думку суду, підтверджує визнання самими відповідачами фактів з приводу вчинених ними таких правопорушень. Доказів оскарження відповідачами приписів та постанов про притягнення їх до адмінвідповідальності матеріали справи не містять. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). За змістом ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Так, внаслідок систематичного порушення санітарних норм відповідачами у квартирі, місцях загального користування та на прибудинковій території було накопичено значну кількість побутових та інших відходів, що створювало загрозу здоров?ю мешканців будинку, у зв`язку чим позивачем здійснено замовлення додатково у ТзОВ «ТІМ-БУД» чотирьох великих 10-ти тонних будівельних контейнери для вивозу твердих побутових відходів (сміття), в результаті чого понесено витрати на суму 16 000 грн., що підтверджується актом № 252 від 27.09.2024 на суму 4 000,00 грн., актом №261 від 03.10.2024 на суму 4 000,00 грн., актом №270 від 08.10.2024 на суму 8 000,00 грн. та виписками з банку про оплату позивачем коштів згідно таких актів за 30.09.2024, за 07.10.2024 та 16.10.2024. Крім того, позивач був вимушений додатково на 2 години в день поза робочим часом підприємства залучити двірників та інших працівників для виносу сміття (тверді побутові відходи) з будинку [ADDRESS] , відтак позивачем додаткові понесено витрати на оплату праці працівників на суму 26 482,75 грн., в т.ч. за вересень 2024 року на суму 6714,66 грн. та за жовтень 2024 року на суму 19768,09 грн., що підтверджується наказами про надання доплати №110 від 25.09.2024, № 111 від 26.09.2024, №123 від 01.10.2024, №124 від 02.10.2024, №125 від 03.10.2024, №126 від 04.10.2024, №127 від 07.10.2024, №128 від 08.10.2024, розрахунками зарплати працівників (2 год. на день) за вересень-жовтень 2024 року, табелями робочого часу за вересень - жовтень 2024 року та витягами з протоколів засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації ЛКП «Південне» про погодження виконання надурочних робіт. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованими та доведеними перед судом, факт порушення відповідачем санітарних норм, що призвело з їх боку до забруднення побутовими та іншими відходами у квартирі, в якій вони проживають, місцях загального користування та на прибудинковій території. Такий стан речей у будинку, захаращеність його сміттям, захаращеність сміттям території будинку та місць загального користування, безумовно вимагали робіт з прибирання, вивезення сміття з боку позивача, а тому суд розглядаючи справу за принципами змагальності, беручи до уваги доведеність позивачем факту нанесення збитків за приведенням будинку у придатний для житла стан, тому відповідачі зобов`язані відшкодувати позивачу всі витрати на збирання, перевезення та утилізацію таких відходів. Також, доказів, які спростовують розмір понесених витрат, чи підстав для звільнення від відповідальності, матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано. Отже, відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, що вони не порушували санітарних норм у будинку [ADDRESS] , та те, що засмічення побутовими та іншими відходами у будинку, в якому вони проживають в місцях загального користування та на прибудинковій території здійснено не з їх вини, та те, що розмір понесених витрат є необґрунтований. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки представником позивача надано докази на підтвердження витрат на суму 42 482,75 гривень, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а відтак слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені витрати в сумі 42 482,75 гривень. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 3028 гривень судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №11185 від 24.07.2025. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати у розмірі по 1 514 гривень з кожного.

Outcome: approved