Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

07 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що є донькою [PERSON] . З 01.09.2025 року позивач є студенткою денної форми навчання другого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Форма навчання контрактна, стипендію позивач не отримує. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання у неї відсутня можливість влаштуватися на роботу та самостійно заробляти кошти для забезпечення своїх базових матеріально-побутових потреб. На даний час позивач знаходиться на повному утриманні своєї матері - [PERSON] , яка оплачує її навчання, проживання в гуртожитку, харчування та забезпечує іншими необхідними речами. В той же час батько позивача абсолютно ніякої матеріальної допомоги їй не надає, не оплачує її навчання. Позивач зазначає, що окрім оплати вартості навчання вона потребує коштів на придбання книжок, одежі, продуктів харчування та оплату вартості проживання у гуртожитку, інтернету, поповнення рахунку мобільного зв`язку тощо. А тому в середньому на місяць мати позивача несе витрати на утримання позивача, які дорівнюють 6-8 тисяч гривень на місяць. Мати на даний час ніде не працює, перебуває в декретній відпустці. Батько являється працездатним, офіційно працює, але конкретно де саме позивачу достеменно не відомо. По причині відмови відповідача добровільно виплачувати аліменти у зв`язку із продовженням навчання позивача, позивач вимушена звертатися в суд з даною позовною заявою. Позивач просить стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітньої позивачки, яка продовжує навчання в Полтавському юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання в розмірі 1/4 розміру всіх його доходів, але не менше 50 % чинного до застосування прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до завершення навчання позивачки або до досягнення нею двадцятитрирічного віку. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі, справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання (а.с. 17). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, в позовній заяві позивач просила справу розглянути без її участі та участі її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету позову [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] та\~третя особа\~ [PERSON] є\~батьками позивача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 16 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 6). Згідно довідки № 213/25 від 28.08.2025 року, [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського юридичного університету імені Ярослава Мудрого, навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. Період навчання на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти з 01.09.2025 року по 30.06.2028 року (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на встановлення судом факту настання повноліття [PERSON] ,\~ [INFO] , продовження нею навчання у вищому начальному закладі, наявності в повнолітньої дочки потреби в додаткових витратах у зв`язку з навчанням (що включають в себе витрати на харчування, придбання підручників, канцтоварів, проїзд, оплату освітньої послуги та оплату проживання в гуртожитку) та наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти, суд вважає, що вимога позивача про призначення аліментів підлягає задоволенню. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу щомісячно в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки на період її навчання або до досягнення 23-річного віку. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання [PERSON] свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved