Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Кукурудза А.Є. звернулася із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій формі у розмірі 7000 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, з дня набрання судового рішення законної сили. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) з 07.05.2011 перебували у шлюбі, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів про одруження 07.05.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 610. У шлюбі в подружжя [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , вид. 29.06.2011 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ. Рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі № 464/7929/21 від 24.02.2022 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2023 у справі № 599/1478/24 визначено місце проживання сина із батьком, яке відповідач оскаржила до Тернопільського апеляційного суду. Постановою апеляційного суду від 24.04.2024 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2023 в частині розірвання шлюбу скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито, в решті рішення залишено без змін. Зазначені вище обставини встановленні у рішенні Зборівського районного суду Тернопільської області від 04.10.2024 у справі № 599/2610/23, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням суду стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2023. Як стало відомо позивачу, відповідачка уже тривалий час проживає та працює в країнах Євросоюзу та отримує досить велику заробітну плату, що дозволяє їй виділяти значно більше коштів на потреби її спільного з позивачем сина [PERSON] , [INFO] , потреби якого значно перевищують розмір тих аліментів, які їй до сплати встановленні судом. З метою встановлення зазначеної обставини представником позивача скеровано запит у податковий орган, проте отримано відповідь про відмову у наданні зазначеної інформації. Сплата аліментів у розмірі 2000 грн, які були встановлені судом у 2023 році, є несправедливим та не покриває витрат, які несе позивач для забезпечення нормального та повноцінного життя сина. Відповідачка не має іншої сім`ї та дітей на вихованні, які потребували б додаткових витрат, тому справедливим і таким, який би хоча б частково покривав витрати на нормальне і повноцінне життя [PERSON] , є сплата відповідачкою аліментів в розмірі 7000,00 грн. на місяць. Просив витребувати у Державної податкової служби України інформацію про отримання [PERSON] доходів (заробітної плати) за межами України станом на день пред`явлення позову; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. щомісячно, що підлягає індексації , відповідно до закону, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подав, позов визнав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 23.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 11.11.2025 о 16:30 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; витребувано у Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська пл.8, електронна пошта:post@tax.gov.ua) інформацію про отримання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] ) доходів (заробітної плати) за межами України за період з 01.10.2024 по 17.10.2025. 11.11.2025 судове засідання відкладено на 25.11.2025 о 12:00 год у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. 12.11.2025 на адресу суду, на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2025 надійшов лист Державної податкової служби України № 17027/5/99-00-24-01-02-05 від 07.11.2025, згідно якого в Державній податковій службі України відсутня інформація щодо отримання [PERSON] доходів за межами України за період з 01.10.2024 по 17.10.2025. 25.11.2025 судове засідання відкладено на 10.12.2025 о 11:30 год у зв`язку на підставі заяви представника позивача про відкладення судового засідання. У судове засідання позивач та його представник не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку 25.11.2025 (о18:30) електронного документа «ухвала про відкладення розгляду справи від 25.11.2025» до електронного кабінету представника позивача [PERSON] та відміткою Романюка В.Р. на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке останній отримав 04.12.2025. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, конверт із судовими документами, в тому числі із судовою повісткою на 11.11.2025 повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення повістку про виклик до суду на 25.11.2025 відповідач отримала 14.11.2025, згідно відстеження поштового відправлення № R67048700745 із сайту Укрпошта конверт із повісткою про виклик в судове засідання на 10.12.2025 повертається відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою). У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Рішення Зборівського\~районного суду\~від 04.10.2024\~у справі\~№ 599/2610/23 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.10.2023. Згідно зазначеного\~рішення суду від 04.10.2024 у справі № 599/2610/23, 07.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №610. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі № 464/7929/21 від 24.02.2022. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2023 у справі № 599/1478/24 шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання сина із батьком. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.04.2024 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2023 в частині розірвання шлюбу скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито, в решті рішення залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122193550). Відповідно до листа Державної податкової служби України № 17027/5/99-00-24-01-02-05 від 07.11.2025, скерованого на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2025 в Державній податковій службі України відсутня інформація щодо отримання [PERSON] доходів за межами України за період з 01.10.2024 по 17.10.2025. Пунктом 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу. Станом на 04.11.2025 в інформаційно комунікаційній системі ДПС відсутня інформація про подану до контролюючого органу [PERSON] декларацію за звітний 2024 рік. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 28.05.2021 у справі 715/2073/20). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено що у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04.03.2020. Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає, що пред`являючи вимогу про зміну розміру аліментів позивач та його представник належним чином не обґрунтували та не підтвердили належними доказами наявність обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для збільшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Розподіл судових витрат. У зв`язку з відсутність підстав для задоволення позовної заяви, відсутні підстави вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed