Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя спадкодавець склав заповіт, згідно з яким частину свого майна заповів [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] у визначений законом строк спадщини не приймав, а [INFO] [PERSON] помер. Про наявність заповіту Позивач довідався тільки у 2024 році від старости Завидовицького старостинського округу, вже після спливу шестимісячного строку. Просить визначити додатковий строк у три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Позивач та його представник звернулися до суду з заявою, у якій просили проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача надійшло клопотання про проведення засідання без участі представника відповідача. У клопотанні зазначено, що при вирішенні клопотання сторона відповідача покладається на думку суду (а.с.62). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який є батьком позивача, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 08.08.2005 року Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.10) Зі свідоцтва про народження, повторно виданого 20.11.2020 року Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] (позивач) є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.8) . Відповідно до заповіту, складеного 05.04.2002 та посвідченого секретарем Завидовицької сільської ради Ковалик К.А., [PERSON] на випадок своєї смерті заповів земельну частку пай своєму синові [PERSON] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.04.2013 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Спадщини за заповітом померлий не приймав. З листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Марців І.В. від 11.08.2025 № 77/01-16 вбачається, що [PERSON] (позивач) пропустив встановлений шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому йому рекомендовано звернутися до суду. (а.с.15) Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки, як зазначає позивач, безпосередньо після смерті батька він тривалий час не знав про існування заповіту складеного на його користь, а довідалася про такий документ тільки у 2024 році. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved