Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У серпні 2025 року позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1024688 від 15.05.2023 у сумі 43\~445,67 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.05.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1024688. Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів, які складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодився та зобов`язався виконувати його умови. На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 29\~500,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 23.07.2024 за договором факторингу №2307-24 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором №1024688 від 15.05.2023 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 43\~445,67 грн, з яких: 26\~342,70 грн заборгованість по тілу кредиту; 17\~102,97 грн заборгованість за відсотками; 0,00 грн заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн заборгованість за пенею. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2025 цивільну справу передано Салтівському районному суду міста Харкова для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді від 08.09.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 15.05.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №1024688 про надання споживчого кредиту в електронній формі з використанням електронного підпису (а.с. 33-36). Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 36\~875,00 грн. Тип кредиту кредит (п. 1.3. договору). Строк кредиту 366 днів, а кінцевим терміном повернення 15.05.2024 (включно) (п. 1.4. договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100,00% річних (п. 1.5. договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання) у розмірі 29\~500,00 грн на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1. договору). Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення (п. 4.1.3. договору). Згідно з листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. №2646_240729130754 від 29.07.2024 підтверджено успішний переказ коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] 15.05.2023 у сумі 29\~500,00 грн (а.с.25). 23.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклали договір факторингу №2307-24, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору) (а.с.27-32). Право вимоги переходить від клієнта до фактору з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеній в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування, передбачених розділом 3 договору (п. 4.1 договору). Згідно з платіжною інструкцією №9082 від 30.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило на рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошові кошти в сумі 259\~407,02 грн в рахунок оплати згідно з договором факторингу №2307-24 від 23.07.2024 (а.с.20). Відповідно до акту приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2307-24 23.07.2024 кредитор передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за договором, складеним за формою згідно з додатком №1 до даного договору. Кількість боржників 359, загальна сума заборгованості 7\~502\~279,58 грн (а.с.44). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 43\~445,67 грн, з яких: 26\~342,70 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 17\~102,97 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.42). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 23.07.2024 заборгованість відповідача [PERSON] складає 43\~445,67 грн, з яких: 26\~342,70 грн заборгованість за кредитом; 17\~102,97 грн заборгованість за відсотками (а.с.41). З розрахунку вбачається, що відповідач сплатив 3157,30 грн в рахунок погашення боргу за тілом кредиту та 6798,70 грн в рахунок відсотків за кредитом. 31.07.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» була направлена досудова вимога відповідачу про сплату заборгованості в сумі 43\~445,67 грн із зазначенням реквізитів для оплати боргу (а.с.22). Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договору №1024688 від 15.05.2023. У пункті 10 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшли права вимоги за кредитним договором №1024688 від 15.05.2023 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 2422,40\~грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, стосовно чого суд зазначає наступне. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025, укладеному між клієнтом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І. М. предметом договору є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору) (а.с.37-39). Згідно з додатковою угодою №1024688 до договору №42649746 від 01.01.2025, укладеною 30.05.2025, адвокатом Лівак І. М. прийнято на себе зобов`язання здійснювати представництво та захист інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з Калгіна О. С. (а.с.26). Суду надано акт №1024688 про підтвердження факту надання правничої (правової допомоги) адвокатом від 30.05.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 6000,00 грн (а.с.45, а.с.40). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 6000,00 грн.

Outcome: approved