Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А., про встановлення факту реєстрації в актовій книзі шлюбу та встановлення розміру частки дружини у спільному майні подружжя, а саме просить суд встановити факт реєстрації в актовій книзі Зауралівською с/радою Екбекшильдерськського району Кокчетавської області 31 липня 1965 року, актовий запис № 11, шлюбу між матір`ю позивача - [PERSON] та батьком позивача - [PERSON] , та визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] у праві спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,2417 га кадастровий номер 1225884400:01:002:0014 та на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на вищезазначеній земельній ділянці, становить 1/2 частину. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . На час смерті батьки позивача мешкали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 08 квітня 2024 року була заведена спадкова справа № 32/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] на підставі поданої заяви позивачем про прийняття спадщини. Згідно з даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру було виявлено наявність заповіту, складеного батьком позивача. За змістом заповіту, [PERSON] заповів належну йому ділянку (пай) площею 10,3866 га та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Із заяви про прийняття спадщини, поданою [PERSON] 08.04.2024, та із заяви [PERSON] про видачу йому свідоцтв про право на спадщину вбачається, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] . Однак, із даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00044431581 від 08.04.2024 встановлено відсутність інформації щодо актового запису про шлюб [PERSON] . Водночас, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження № 00044431590 від 08.04.2024 вбачається, що [PERSON] , друга за рахунком дитина у матері [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , підставою запису відомостей про батька зазначено свідоцтво про укладення шлюбу Зауралівською с/радою Екбекшильдерськського району Кокчетавської області 31.07.1965, актовий запис № 11. [PERSON] до нотаріальної контори з питань спадкування після смерті [PERSON] із жодною заявою не зверталась та померла [INFO] . 03 липня 2024 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа за № 66/2024 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] , яку подав 03.07.2024 [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] подав заповіт, складений [PERSON] . Відповідно до зазначеного заповіту, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] 07 січня 2025 року приватним нотаріусом отримана заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] . Не зважаючи на те, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , які на даний час померли, документально довести вказаний факт неможливо, тому що свідоцтво про шлюб між ними не збереглося. Повторно отримати свідоцтво про шлюб, видане Зауралівською с/радою Екбекшильдерськського району Кокчетавської області неможливо. 11 березня 2025 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили родинний зв`язок [PERSON] з [PERSON] , не встановлено обсяг спадкового майна, не встановлено розмір частки дружини у спільному майні подружжя. Відповідно до свідоцтва про право власності, житловий будинок за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] . В той самий час, земельна ділянка, на якій знаходиться будинок, будівля, споруда, так само як і будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках по 1/2 частки кожному. В той самий час, земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 10,3866 га, кадастровий номер 1225884400:07:003:0170, яка розташована на території Зеленобалківської сільради Широківського району Дніпропетровської області, належить особисто [PERSON] та не є спільною власністю подружжя та щодо неї позовних вимог не заявлено. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2025 дану цивільну справу було передано до Широківського районного суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 позовну заяву було залишено без руху. 16 червня 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою було усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 29.07.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві, уточнивши, що просить встановити факт реєстрації в актовій книзі Зауралівською сільською радою Екбекшильдерськського району Кокчетавської області 31.07.1965, актовий запис № 11, шлюбу між матір`ю позивача - [PERSON] та батьком позивача - [PERSON] , а також підтримав другу вимогу у повному обсязі. При цьому вказав, що на прохання представниці відповідача судом надано достатньо часу для подачі вказаного оригіналу свідоцтва про шлюб між батьками сторін, однак такого не вчинено та представнику не відомо про наявність у нотаріуса вказаного документу, а тому, з метою захисту права на спадкування, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представниця відповідача адвокатка Макарова А.Ф. в судовому засіданні повідомила, що спору щодо вказаних предметів позову у них з позивачем нема, а відповідач сам подасть до нотаріуса оригінал свідоцтва про шлюб їх батьків, який знаходиться у нього, копію якого надали суду для дослідження. При цьому звернула увагу, що визначення за померлою особою права на частку є неефективним способом захисту, так як остання втратила зі смертю цивільні процесуальні\~правоздатність та\~дієздатність. Просить відмовити у позові в повному обсязі, про що подано відзив на позов 28.08.2025. В подальшому, представниця відповідача у судові засідання не з`являлась. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2023, виданого Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 14 (а.с.6 зворот; 71, 88). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.06.2024 виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 1278 (а.с. 8, 131). Як вбачається з заповіту, посвідченого секретарем виконкому Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кручиніною Г.М. від 20.06.2024, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до Витягу № 77536407 від 03.07.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. була заведена спадкова справа № 72658983 (у нотаріуса № 66/2024), спадкодавець - [PERSON] (а.с. 10, 114). Згідно постанови приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. від 11.03.2025, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 12-13). Відповідно до витягу № НВ-9922035622 від 08.06.2023 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим № 1225884400:07:003:0170, яка розташована на території Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, площею 10.3866 га належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 15). На виконання ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 приватним нотаріусом Криворізького районного округу Дніпропетровської області Кноль О.А. надано копію матеріалів спадкових справ № 32/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] , та № 66/2024 щодо спадщини померлої [INFO] [PERSON] , інформаційну довідку зі спадкового реєстру № 82079265 та інформаційну довідку зі спадкового реєстру № 82079308 (а.с. 66-140). Відповідно до заяви № 106 від 08 квітня 2024 року (а.с. 67), про прийняття спадщини, [PERSON] приймає спадщину після померлого батька [PERSON] . Також в заяві повідомляє, що крім нього, іншим спадкоємцем першої черги є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1971, [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.72, 109). Відповідно до витягу № 76523875 від 08.04.2024 про реєстрацію в спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Криворізького районного округу Дніпропетровської області Кноль О.А. заведена спадкова справа № 72267723 (у нотаріуса № 32/2024) від 08.04.2024, спадкодавець [PERSON] (а.с. 73 - зворот). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (Заповіти/спадкові договори) № 76523883 від 08.04.2024, наявний заповіт [PERSON] за № 52731150, стан - чинний (а.с.74 - зворот, 75). Відповідно до повного витягу № 00044431560 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 08.04.2024, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 75 зворот, 76). З повного витягу № 00044431581 з державного реєстру актів цивільного стану про відсутність актового запису цивільного стану від 08.04.2024 (а.с.76 -зворот) вбачається, що інформація щодо актового запису про шлюб [PERSON] відсутня. Відповідно до повного витягу № 00044431590 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 08.04.2024, [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.77-78). Згідно заповіту складеного 09.04.2012, [PERSON] , заповів належну йому ділянку (пай) площею 10,3866 га та житловий будинок за адресою [ADDRESS] у рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.80 - зворот). Відповідно до довідки наданої КП "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" ДОР № 215269 від 14.01.2025 (а.с. 82) та свідоцтва про право приватної власності від 11.05.1992 (а.с. 90), житловий будинок з надвірними побудовами. розташований в [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності на ім`я [PERSON] . Також, в матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок в [ADDRESS] (а.с. 92-94). 11 березня 2025 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Криворізького районного округу Дніпропетровської області Кноль О.А. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 82 -зворот, 83). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2023, виданого Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 14 (а.с. 88). Відповідно до рішення Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровскької області від 23 березня 1994 року про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування (а.с. 95) [PERSON] передано земельну ділянку в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку; згідно витягу з державного реєстру речових прав № 352060576 від 27.10.2023 (а.с. 96) земельна ділянка з кадастровим № 1225884400:01:002:0014, площею 0,2417 га, належить [PERSON] на праві власності; також відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 97) - [PERSON] надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,3866 га. Згідно з повним витягом № 00049971833 від 11.03.2025 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1278 (а.с. 100- зворот, 101 - 102). Постановою № 54/02-31 від 11.03.2025 приватним нотаріусом Криворізького районного округу Дніпропетровської області Кноль О.А., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 104, 136 - зворот, 137-138). Відповідно до заяви № 190 від 03 липня 2024 року (а.с. 105), про прийняття спадщини, [PERSON] приймає спадщину після померлої матері - [PERSON] , яка за життя склала заповіт. Згідно заповіту, посвідченого 20.06.2024 секретарем виконкому Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с. 112 - зворот). Відповідно до повного витягу № 00045811600 від 03.07.2024 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1278 (а.с. 115-зворот, 116). Як вбачається з повного витягу № 00045811696 від 03.07.2024 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 117-118). Відповідно до заяви від 12.12.2024, у присутності нотаріуса в м. Таллін, Естонська Республіка, [PERSON] приймає спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] (а.с. 120-121). Згідно інформаційної довідки № 80408436 від 11.03.2025, зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] , наявна спадкова справа № 72658983, стан чинний, у нотаріуса №66/2024 (а.с. 133). Відповідно до інформаційної довідки № 80408395 від 11.03.2025, зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) у [PERSON] наявний заповіт за № 72663824, стан чинний, дата посвідчення [INFO] (а.с. 134). Згідно з повним витягом № 00049971833 від 11.03.2025 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] актовий запис № 1278 (а.с.135-136). Відповідно до інформаційної довідки № 82079265 від 04.08.2025 (а.с. 139), зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] , наявна спадкова справа № 72267723, стан чинний, № у нотаріуса 32/2024. Згідно інформаційної довідки № 82079308 від 04.08.2025, зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] , наявна спадкова справа № 72658983, стан чинний, у нотаріуса №66/2024 (а.с. 140). З долученої копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданої 31 липня 1965 року, між [PERSON] та [PERSON] 31 липня 1965 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 11, місце реєстрації - Зауралівська сільська рада Екбекшильдерськського району Кокчетавської області. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.\~77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України\~від 01.07.2010\~№ 2398-VI\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" (далі - Закон № 2398-VІ). Частиною 1 статті 6\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з ст.\~23\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. Відповідно до ч. 5 ст.\~9\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Відповідно до п. 1.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за № 55/18793 (далі - Правила) поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Згідно із п. 3.5 Правил поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду. Згідно із положеннями п. 3.9 Правил для правильного написання відомостей у поновлених актових записах цивільного стану здійснюється необхідна перевірка, під час якої з`ясовуються число, місяць і рік народження заявника, а також ті відомості про його батьків, які істотно впливають на цивільно-правові відносини. Відповідно до п. 3.13. Правил, у разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо неможливо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану у зв`язку зі зберіганням актових записів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, актовий запис цивільного стану поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України. Водночас, положеннями п. 3.17 Правил визначено, що рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Характерною рисою цих справ є встановлення судовим порядком не фактів шлюбу, розірвання шлюбу, а лише фактів їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не збереглися відповідні записи, і ті відмовилися їх поновити, або ж вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації. Враховуючи вищезазначене, зважаючи на досліджену копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 31.07.1965, суд вважає, за можливе встановити факт реєстрації в актовій книзі Зауралівською сільською радою Екбекшильдерськського району Кокчетавської області 31 липня 1965 року, актовий запис № 11, шлюбу між матір`ю позивача - [PERSON] та батьком позивача - [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу, що зазначення представницею відповідача про наявність оригіналу такого документу у відповідача не може позбавити права позивача на встановлення такого факту, адже такий факт необхідний для реалізації останнім спадкових прав, а відсутність оригіналу даного документу саме у останнього перешкоджає йому у реалізації таких прав, хоча такий оригінал свідоцтва про шлюб фізично може існувати та перебувати у іншої особи, зокрема у відповідача, який вказаний документ не надав разом із поданою заявою про прийняття спадщини та впродовж строку прийняття спадщини, як і не надав його суду, а долучив копію. Щодо вимоги про встановлення розміру частки дружини у спільному майні подружжя, суд зазначає таке: згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (ч. 1 ст. 57 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Тлумачення ст.ст. 57, 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті або є особистою приватною власністю. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Даний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18), а також застосований Верховним Судом у постанові від 28.08.2024 по справі №478/1133/23. Презумпція спільності майна подружжя поширюється, у тому числі й на те майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстровано на ім`я одного з подружжя (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.07.2022 у справі № 495/6578/17 (провадження № 61-17462св21). Даний висновок знайшов своє підтвердження у постанові від 06.12.2023 у справі №359/9533/18 (провадження № 61-11772св23), в якій Верховний Суд дійшов до висновку, що якщо майно придбане подружжям під час шлюбу чи жінкою та чоловіком у період проживання однією сім`єю, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Отже, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя чи ту особу, яка заперечує проти належності майна до об`єктів спільної сумісної власності подружжя чи осіб, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Статтею 355\~ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 1-3 ст. 372 ЦК України). Пунктом 12 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Разом з тим, Верховний Суд неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (постанови від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19),\~16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) 28 липня 2021 року у справі № 346/5216/18 (провадження № 61-3050св21), 28 липня 2021 року у справі № 148/2418/15 (провадження № 61-5860св21). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п. 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на порушника. Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Велика Палата неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 06.04.2021 у справі № 925/642/19). Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20). З огляду на встановлене, суд зазначає, що спільність майна подружжя презюмується, при цьому частки такого є рівними, разом з тим, судовому захисту підлягають порушені права, зокрема щодо визнання певного майна особистою приватною власністю, відходу від рівності часток у спільній сумісній власності, а тому предмет спору щодо визначення ідеальної частки у спільному майні подружжя не потребує судового захисту, так як презюмується вимогами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України. При цьому, визначення за померлою особою, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, частки у праві на спільне сумісне майно є неефективним способом захисту, такий поділ здійснюється нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину, а відтак у цій частині необхідно відмовити.

Outcome: partial