Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] \~ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №02862-10/2024 від 03.10.2024 у розмірі 16154,46 грн та понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 03.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №02862-10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ надав позичальнику грошові кошти в сумі 6300 грн на власні потреби,\~ строком на 120 днів зі фіксованою ставкою процентів у розмірі 361,35%. Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Кредитодавець на виконання умов Договору №02862-10/2024 від 03.10.2024 передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 300 грн. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що складає 16154,46 грн, з яких: 6300 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5176,71 грн сума заборгованості за процентами; 4677 грн сума заборгованості за штрафними санціями. В подальшому, Позикодавцем відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики позивачу, у зв`язку з чим останній звертається до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити судове засідання без його участі, а також ухвалити заочне рішення. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явилась, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи вище викладене суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними в справі доказами. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 03.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №02862-10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ надав позичальнику грошові кошти в сумі 6300 грн на власні потреби,\~ строком на 120 днів із фіксованою ставкою процентів у розмірі 361,35%. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора W439. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6300 грн\~ шляхом перерахування на її банківську картку. Згідно відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 19.11.2025, наданої на виконання ухвали суду від 12.11.2025, банківська карта № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . 03.10.2024 на банківську карту № [NUMBER] був зарахований платіж у розмірі 6300 грн. Факт отримання коштів відповідачем підтверджено рухом коштів по картці від 14.11.2025, наданим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Позивач вказує, що відповідач зобов`язання за договором кредитним не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 16154,46 грн, із яких: заборгованість за основною сумою боргу 6300\~ грн; заборгованість за відсотками 5176,71 грн; 4677,75 заборгованість за штрафними санкціями. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором про надання фінансового кредиту № 02862-10/2024 від 03.10.2024, рухом коштів по картці від 14.11.2025, наданим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», розрахунком заборгованості за кредитним договором №02862-10/2024. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 155 ЦК України) Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором є обґрунтованими. Стосовно вимог позову про стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан, дія якого триває на теперішній час. Таким чином, в задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій належить відмовити. 24.12.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 24122024 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором про надання фінансового кредиту №02862-10/2024 від 03.10.2024, що підтверджується Договором факторингу №2412202 від 24.12.2024, актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №2412202 від 24.12.2024, реєстром боржників, платіжною інструкцією від 27.12.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач зазначає, що судові витрати, ним понесені, складаються з судового збору у розмірі 3028 грн, а також витрат пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн. Факт сплати судового збору підтверджується платіжною інструкцією № 121538, а тому підлягає стягнення з відповідача у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, факт понесення витрат пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн не підтверджений належними на допустимими доказами, а тому не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial