Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

17 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, предметом якого є: визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що за життя [PERSON] склав заповіт на його ім`я. [INFO] [PERSON] , не змінивши заповіту, помер. Позивач у передбачений законом строк не прийняв спадщину, оскільки через воєнний стан та бойові дії на території Очаківської громади виїхав до іншого міста. Про смерть спадкодавця йому стало відомо від сусідів лише у вересні 2025 року, що позбавило його можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Оскільки нотаріусом роз`яснено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через її неприйняття у встановлений законом строк, позивач змушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому 1/3 частку земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] (а.с. 10). Судом також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . На підтвердження вказаного факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть (а.с. 16). За змістом роз`яснення приватного нотаріуса Миколаївської районного нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О., [PERSON] при зверненні не було надано документів, які б підтверджували факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , та строк прийняття спадщини на момент звернення до нотаріальної контори пропущений (а.с. 11). Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). З викладеного слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , закінчився 30 червня 2025 року. Після смерті [PERSON] позивач у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20 листопада 2025 року № 83331927, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заведена (а.с. 34-35). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропуску строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року №7 роз`яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказаний вище висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 710/1397/16-ц. З урахуванням викладеного, а також того, що в період часу, протягом якого позивач зобов`язаний був звернутися із заявою про прийняття спадщини, він виїхав за межі місця свого проживання через запроваджений воєнний стан та відсутність у нього відомостей про смерть спадкодавця, що позбавило його можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, а тому визначає додатковий строк для її прийняття тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved