Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. У позові вказала, що 23 травня 2023 року Автозаводським районним судом м.Кременчука видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Автозаводським ВДВС у м.Кременчуці відкрито виконавче провадження №73169144 з примусового виконання вказаного судового наказу. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з травня 2023 року по 01 червня 2025 року в розмірі 19863,87 грн. Позивачка прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 19863,87 грн. Відповідач [PERSON] 30.10.2025 року подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів за період з травня по жовтень 2023 року виникла не з його вини, а через те, що стягувачка подала судовий наказ до виконання лише через 5 місяців після його видачі. Деякий час він був непрацевлаштований. Також, відповідач посилається на те, що не знав про існування вказаного судового наказу та виконавчого провадження, про їх існування він дізнався від позивачки лише в грудні 2023 року. Позивач зазначає, що починаючи з грудня 2023 року він щомісячно (за винятком вересня 2024 року) сплачував аліменти. Борг за вересень 2024 року він сплатив у жовтні та листопаді. Станом на день подання відзиву борг по аліментам за період з грудня 2023 року по травень 2025 року відповідачем сплачено в повному обсязі. Відповідач [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці, подав заяву про розгляд справи без участі свого представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2023 року Автозаводським районним судом м.Кременука видано судовий наказ №524/3140/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнлітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Внаслідок укладення шлюбу прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З відповіді Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці убачається, що на виконання вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження №73169144. Згідно наданого розрахунку за період з 16 травня 2023 року по травень 2025 року у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.06.2025 року склала 19863,87 грн. З наданих відповідачем квитанцій убачається, що задля погашення існуючої заборгованості по аліментам ним сплачено на рахунок Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці 23.10.2025 року сплачено 8000 грн., та 18.08.2025 року сплачено 10600 грн. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася не з його вини. Дійсно, з наданої виконавчою службою інформації убачається, що судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] прийнято до примусового виконання не одразу, а з жовтня 2023 року. Разом з тим, посилання відповідача на те, що він не знав про існування судового наказу та про наявність виконавчого провадження, є непереконливими, оскільки обов`язок утримувати дитину виникає в силу факту батьківства та приписів законодавства. Незнання про примусове стягнення аліментів не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину. Крім того, тривалий час (навіть, якщо послуговуватися твердженнями відповідача проте, що він дізнався про виконавче провадження у грудні 2023 року) відповідач не вживав достатніх заходів для погашення існуючої заборгованості зі сплати аліментів. Квитанції додані відповідачем на підтвердження здійснення ним оплат в рахунок погашення заборгованості стосуються періоду після звернення позивачки до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (після 06.08.2025 року). При цьому, відповідачем не наведено жодних обставин та не надано відповідних доказів, які у розумінні ч.2 ст.196 СК України дають підстави для зменшення заявленої до стягнення суми неустойки або для звільнення від її сплати. Суд не може погодитися з позицією відповідача, який прохає відмовити у стягненні з нього неустойки, оскільки це означало б звільнення його від відповідальності за невиконання обов`язку щодо утримання сина, передбаченого ст.180 СК України. Відсутність деякий час працевлаштування відповідача не може бути обставиною, яка б звільнила його від обов`язку зі сплати заборгованості за аліментами та не впливає на його обов`язок утримувати дітей. Подібну правову позицію наведено у постанові ВС від 21 грудня 2022 року у справі №697/1575/21. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01\~числа наступного\~місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, при обчисленні суми пені за наявною заборгованістю по сплаті аліментів слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, де уточнено сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц. У вказаній справі (№ 333/6020/16-ц) ВП ВС зазначила, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. \~У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Тобто, формула розрахунку пені така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. \~За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. \~Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При цьому, слід враховувати постанову ВП ВС від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, де зазначено, що у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Ознайомившись з наданим розрахунком заборгованості, суд звертає увагу на те, що позивач прохає стягнути пеню за період з травня 2023 року по травень 2025 року в розмірі, який не перевищує 100% заборгованості за вказаний період (19863,87 грн.). При цьому, слід зазначити, що оскільки відсутні відомості про застосування до боржника штрафів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", суд не вбачає підстав для зменшення нарахованої суми пені на підставі абз.2 ч.1 ст.196 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлений позов про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved