Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є онукою померлої [PERSON] , [INFO] , померлого [PERSON] , 1930 р.н., а також донькою померлого [PERSON] , [INFO] .. Баба позивача [PERSON] , [INFO] , дід позивача [PERSON] , 1930 р.н. та батько позивача [PERSON] , [INFO] , перебували на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як внутрішньо переміщені особи та отримували пенсію за віком. У зв`язку з похилим віком та станом здоров`я вони не могли використовувати власні гроші (пенсію) у зв`язку з чим у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області перед ними з`явилась заборгованість з виплати пенсії. [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманих за життя пенсій. 14 березня 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіной О.В. з заявою про відкриття спадщини, нотаріусом були внесені відомості в спадковому реєстрі № 71783415 від 14.03.2023, № 77052934 від 22.05.2024, № 79294101 від 26.11.2024 та відкрито спадкову справу № 12/2023 від 23.01.2025, тобто скористувалась правом передбаченим статтею 1270 Цивільного кодексу України та прийняла спадщину шляхом своєчасної подачі відповідної заяви. Далі 23.01.2025 та 23.05.2025 (після оформлення і надання відповідних документів) приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіной О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 33/204 від 23.01.2025 та № 74/2024 від 23.05.2025, відповідно до яких, позивач [PERSON] , отримала у спадщину за законом після смерті [PERSON] недоотриману пенсію спадкодавця у сумі 129240,95 грн., після смерті [PERSON] недоотриману пенсію спадкодавця у сумі 101776,94 грн. та після смерті [PERSON] недоотриману пенсію спадкодавця у сумі 38915,04 грн., тобто стала власником недоотриманих сум пенсій. 19 червня 2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату їй недоотриманої пенсії [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак листом з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за вих. № 24504-21628/П-02/8-05000/25 від 16.07.2025, у відповідь на її заяву, повідомлено наступні відомості: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що недоотримана пенсія померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розрахована з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємицею, заяви від 04.04.2023 року про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Недоотримана пенсія померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] облікована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та включена до переліку отримувачів станом на 1 січня 2026 року. Виплата коштів буде проводитись в межах бюджетних призначень, затверджених бюджетом Пенсійного фонду України на 2026 рік, відповідно до зазначеного Порядку №1165. Тому, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України, позивач просить суд стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь недоотриману пенсію баби, діда та батька у розмірі 129240,95, грн., у розмірі 101776,94, грн. та у розмірі 38915,04, грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представником відповідача направлено на адресу суду Відзив на позовну заяву, та зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України не погоджується з позовними вимогами [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України як внутрішньо переміщені особи та отримували пенсії відповідно до положень чинного законодавства. У випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). Слід зазначити, що Головним управлінням на листи приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Олені Бунякіній було повідомлено, що: недоотримана пенсія гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за період з 01.05.2018 по 31.12.2018 складає 38 915,04 грн (лист 03.03.2025 №0500-0220-8/18160); недоотримана пенсія [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за період з 19.03.2020 по 31.10.2022 складає 101776,94 грн (07.04.2023 №0500-0217-8/28379); - сума недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за період з 27.05.2021 по 29.02.2024 складає 129240, 95 грн (21.06.2024 0500-0220-8/64505), також зазначено, що наявна заборгованість по виплаті пенсії, обліковувалась в Управлінні як заборгованість за рішенням суду. Слід окремо звернути увагу, що у вказаних листах було зазначено, що відповідно до статті 46 Закону №1058 сума недоотриманої пенсії може бути зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом на спадщину. Позивачка 21.01.2025 звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявами №1640 та №1644 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебували на обліку в Головному управлінні як внутрішньо переміщені особи. 26.05.2025 Позивачка звернулись засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України до Головного управління із заявою №10467 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] , який перебував на обліку в Головному управлінні та мав статус внутрішньо переміщеної особи. Як вже зазначалось вище, обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058. Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсій, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину, із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. За результатом розгляду заяв та наданих документів позивачці було нараховано до виплати недоотриману пенсію [PERSON] у розмірі 102385,41 грн, [PERSON] у розмірі - 33103,60 грн та [PERSON] у розмірі - 38915,04 грн. Суми недоотриманої пенсії розраховані відповідно до частини першої статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії), де датами звернення за отриманням пенсії є 21.01.2025 та 26.05.2025 (дні звернення позивачки з усіма необхідними документами). Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця 3 спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 Порядку 1165, відповідно до бюджетного розпису. Суми недоотриманої пенсії [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , обліковуються в Головному управлінні та включені до переліку отримувачів пенсій на виконання Порядку №1165 станом на 01.01.2026. Отже, виплата недоотриманої пенсії померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] буде проводитись після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2026 рік за умови виділення коштів та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат згідно з означеним Порядком №1165. Позивачем до суду направлено Відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позов є про стягнення недоотриманої пенсії, що підкреслює недбале ставлення, нерозуміння суті звернення позивача до суду та ставить під сумнів відношення відзиву до її позивної заяви, яка про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії. Відзив на позовну заяву вважає не обґрунтованим таким, що містить стандартний текст-шаблон, якій подається Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді судами справ про стягнення грошових коштів, які є власністю громадян України відповідно до законодавства, та не містить жодного законного доводу, а містить набор статей Цивільного кодексу України, які в черговий раз підтверджують зміст її позивної заяви та порушення відповідачем Конституції України, Цивільного кодексу України та прав громадян України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 травня 2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , 1930 року народження, помер [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В., спадкоємцем [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , є його онука [PERSON] . Спадщина складається у тому числі і з недоотриманої пенсії в розмірі 129240,95 грн. яка належала померлому [PERSON] , та недоотриманої пенсії у розмірі 101776,94 грн., нарахованої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої є її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] та не оформив свої спадкові права. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 травня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В., спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] . Спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 38915,04 грн. яка належала померлому [PERSON] . Листом від 16.07.2025 р. № 24504-21628/П-02/8-05000/25 [PERSON] було відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що недоотримана пенсія померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розрахована з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємицею, заяви від 04.04.2023 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Недоотримана пенсія померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] облікована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та включена до переліку отримувачів станом на 1 січня 2026 року. Виплата коштів буде проводитись в межах бюджетних призначень, затверджених бюджетом Пенсійного фонду України на 2026 рік, відповідно до зазначеного Порядку №1165. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є : 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Проте, у судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про наявність вини пенсіонерів (спадкодавців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) у неотриманні належної їм пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як було встановлено у судовому засіданні, спадкоємцю [PERSON] , на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 січня 2025 року та 23 травня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., належить спадщина, яка складається з недоотриманих пенсій в сумі 129240,95, грн., у сумі 101776,94, грн. та у сумі 38915,04, грн., яка належали померлим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 129240,95, грн., 101776,94, грн. та 38915,04, грн. Отже, оскільки за життя баба, дід та батько позивача недоотримали пенсію у розмірі 129240,95, грн., 101776,94, грн. та 38915,04, грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є їх спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплачених пенсій, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотримані пенсії у сумі 129240,95, грн., 101776,94, грн. та 38915,04, грн. У зв`язку з наведеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пп. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до судом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2159,47 грн. Вимоги позивача задоволені, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до сплати судовий збір у розмірі 2159,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved