Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

27 червня 2025 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, посилаючись, що 30 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 4235841, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн, строком на 30 днів та зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. ТОВ «Авентус Україна» виконало зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 20 000 грн на його картку. 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4235841 від 30.05.2021. 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 в тому числі за Договором про споживчий кредит №4235841 від 30.05.2021. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідачем за договором не погашається, проценти не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка становить 65 970 грн 95 коп, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту,45 600 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, 320 грн інфляційні збитки, 50 грн 95 коп -3% річних, що і просили стягнути з відповідача [PERSON] , а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп та 16 000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді від 04 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що 30 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 4235841, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн, строком на 30 днів та зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Авентус Україна» підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Вей Фор Пей», відповідно до якого за дорученням ТОВ «Авентус Україна» було здійснено переказ грошових коштів в сумі 20 000 грн на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції 19094705. В порушення умов Договору відповідач [PERSON] не надав ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №24-01-/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги до Боржників, що належить ТОВ «Авентус Україна» і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Авентус Україна» і боржниками. За цим Договором ТОВ «Вердикт Капітал» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4235841 від 30.05.2021 у сумі 65 600 грн, з яких 20 000 грн тіло кредиту, 45 600 грн нараховані відсотки. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Таким чином, за розрахунком ТОВ «Вердикт капітал» відповідач за період з 24.01.2022 року по 23.02.2022 року зобов`язаний сплатити 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 50 грн 95 коп та інфляційні втрати в сумі 320 грн. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні його, а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках №1 та 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4235841 від 30.05.2021 у сумі 65 970 грн 95 коп, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту,45 600 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, 320 грн інфляційні збитки, 50 грн 95 коп -3% річних. Відповідач [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту не сплатив та не вчинив жодних дій на її погашення. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 640, 642 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] , отримавши кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернув ні первісному кредитору, ні його правонаступникам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано і судом не встановлено. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 16 000 грн, що підтверджено документально. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення іншою стороною не подано, тому відсутні передбачені ст.137ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 16 000 грн. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, що суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: approved