Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту КП «Київтеплоенерго») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить стягнути: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 29 300,00 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 4 248,50 гривні, три відсотки річних у розмірі 1 023,49 гривні; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 51 838,06 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 7 516,52 гривні, три відсотки річних у розмірі 1 810,78 гривні, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води розмірі 5 181,11 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 751,26 гривні, три відсотки річних у розмірі 180,98 гривні, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31 348,41 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 3 316,00 гривні, три відсотки річних у розмірі 776,58 гривні, пеня у розмірі 450,60 гривні; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 436,59 гривні; інфляційну складову боргу у розмірі 17,03 гривні, три відсотки річних у розмірі 4,10 гривні, пеня у розмірі 2,14 гривні; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357,57 гривні; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 712,80 гривні, заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 49,02 гривні, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 гривні. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На виконання вимог законодавства КП "Київтеплонерго" на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1) договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті "Хрещатик"від 28.03.2018 №34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ повідомляє, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем. Відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Позивач вказує, що відповідачі користуються послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому вони вимушені звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачам на адресу зазначену в позовній заяві. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представником відповідачів - адвокатом Ткачуком В.П. надіслано на адресу суду відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив на позов, згідно з якими вказано, що будівля по [ADDRESS] обладнана загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, а квартира Відповідачів №143 - окремим квартирним вузлом розподільчого обліку. Закон прямо зобов`язує при формуванні рахунків використовувати дані розподільчих лічильників для пропорційного розподілу обсягів, зафіксованих вузлом комерційного обліку. Відсутність згадки у позовній заяві про врахування таких показань при формуванні заборгованості свідчить про порушення вимог закону та ставить під сумнів обґрунтованість нарахованої суми боргу. Таким чином, рахунки, виставлені без урахування показників розподільчого вузла обліку, є неналежно оформленими, не відповідають вимогам чинного законодавства і не можуть слугувати належним доказом існування зобов`язань з боку Відповідача щодо оплати комунальних послуг у заявленому розмірі. Неврахування цих показань під час формування рахунків за теплопостачання призводить до порушення норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Порядку №205, а виставлені рахунки без урахування індивідуальних приладів обліку є неналежно оформленими й такими, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. У позовній заяві не вказано, що під час здійснення своїх розрахунків заборгованості Позивач врахував та застосував показники вузла розподільчого обліку, яким обладнана квартира Відповідачів, що ставить під сумнів розрахунки, які викладені в позовній заяві. На підставі положень п. 4 ч. 3 Розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, а також протягом 30 днів після його скасування, прямо забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Отже, враховуючи дію зазначених норм, нарахування пені або інших санкцій у цей період є протиправним та не підлягає судовому захисту. Позивач зобов`язаний враховувати дію спеціального законодавства, а вимоги про нарахування пені за час дії карантину є безпідставними. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на недостовірних розрахунках, подані без належного підтвердження доказами, суперечать вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором. На підставі вищевказаного договору позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 за адресою: [ADDRESS] . За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг Позивачем. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Крім того, Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-295Іцсі5 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Відповідно до ст. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За відомостями Реєстру територіальної громади м.Києва, відповідачі, зареєстровані за адресою [ADDRESS] і відповідно є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». Відповідачі користуються послугами, але не виконують зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої зобов`язання відповідачі виконують неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, стороною відповідачів в ході розгляду справи спростовано не було, як і не надано доказів належної сплати за надані житлово-комунальні послуги. Крім того, позивач, на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Відповідачами не надано доказів на спростування наявності заборгованості перед позивачем за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 послуги. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідачі зобов`язані оплатити кошти за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку, щодо оплати наданих послуг. Доказів того, що в квартирі відповідачів було встановлено вузол розподільного обліку гарячої води та ними здійснювалась щомісячна регулярна передача знятих показників з вказаного приладу, суду надано представником не було. Як і не було надано на доведення відсутності заборгованості перед позивачем Акту зняття контрольних показників з лічильника гарячої води, Акту опломбування вузла розподільного обліку гарячої води та Свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 р. № 206 зі змінами внесеними згідно з Постановами КМ № 390 від 21.04.2023, № 1405 від 29.12.2023 3. Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1290; 2023 р., № 46, ст. 2465) викласти в такій редакції: "1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); Відповідно до п.2.2 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 N 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» із змінами та доповненням наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, активні бойові дії на всій території міста Києва тривала з 24.02.2022 по 30.04.2022 року. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі прострочили виконання зобов`язання з оплати наданих їм послуг, підлягає стягненню на користь позивача нараховані інфляційні втрати, 3 % річних та пеня. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі по 1 514,00 гривні з кожного з відповідачів.

Outcome: approved