Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

07.10.2025 року [PERSON] , через свого представника адвоката Брайко Юлію Валеріївну звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 08.03.2021 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] та [INFO] народилася донька [PERSON] . Позивачка зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу, діти проживають разом із позивачкою за кордоном у м. Альцай, Німеччина. При цьому, після досягнення повноліття донька [PERSON] продовжує навчання у школі з 16.03.2022 року, що підтверджується довідкою про відвідування школи, в якій зазначено, що дата завершення навчання березень 2028 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 17.12.2025 року позивач не з`явилася, проте від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання 17.12.2025 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та повідомлення на адресу, за якою він зареєстрований. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Як встановлено судом у судовому засіданні, з 08.03.2021 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу, діти проживають разом із позивачкою за кордоном у м. Альцай, Німеччина. При цьому, після досягнення повноліття донька [PERSON] продовжує навчання у школі з 16.03.2022 року, що підтверджується довідкою про відвідування школи, в якій зазначено, що дата завершення навчання березень 2028 року. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 30.04.2025 рокудо досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною 1, 3 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, обов`язок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає у батьків у випадку, коли ці дочка, син у зв`язку із навчанням потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть їм таку надавати. Відповідно з`ясуванню судом підлягають обставини можливості того з батьків з кого слід стягнути аліменти надавати відповідну матеріальну допомогу. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Порядок виконання цього обов`язку визначений статтею 200 СК України у виді сплати одним з батьків, з ким не проживає дочка, син аліментів, розмір яких, у разі подання відповідного позову, визначає суд у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно з частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду (справа № 531/582/18 від 12.03.2020) при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років (висновок Верховного Суду в постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18). Також Верховний Суд у постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 зазначив, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач наданим правом не скористався, доводи позивача не спростував, відзив на позов не надав. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням положень ст.ст.199, 200 СК України, а також те, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 07.10.2025 року до закінчення її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Саме такий розмір аліментів на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, відповідає вимогам закону й інтересам повнолітньої дитини, а присуджений розмір аліментів відповідає реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи прав останнього, враховуючи також, що з відповідача за рішенням суду стягуються ліменти ще й на неповнолітню доньку. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 07.11.2025 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial