Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 465028 від 06 грудня 2018 року в розмірі 20399,96 гривень та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 06.12.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 465028. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 465028 від 06.12.2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3900 грн., а відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за договором про надання фінансового кредиту № 465028 від 06.12.2018 року. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлялась належним чином, згідно ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача,суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. 06.12.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 465028. Відповідно до індивідуальної частини договору № 465028 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надало відповідачу позику у сумі 3900,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 465028 від 06.12.2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3900,00 грн., а відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 25.07.2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до п. 2.2 договору факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 14.09.2019 року укладено додаткову угоду № 14 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 14 від 14.03.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 465028 від 06.12.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає ? 15587,40 грн., а саме: сума основного боргу 3900,00 грн.; сума боргу за процентами - 491,40 грн.; сума боргу за пенею та штрафами 11196,00 грн. Окрім того, новим кредитором було зараховано суму збитків з урахуванням 3% річних 1404,15 грн., та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 3 408,41 грн. Таким чином, згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед ТОВ «ВІН ФІНАНС» становить 20399,96 грн., з яких: 15 587,40 грн. заборгованість за кредитним договором № 465028 від 06.12.2018 року; 1404,15 грн. 3 % річних; 3408,41 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. На теперішній час відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення вказаної заборгованості. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. У відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «ВІН ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved