Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.01.2018 р. по 31.12.2024 року відповідачу було надано послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 64197.67 грн. Позивач посилаючись на те, що за вказаний період відповідачем не здійснено оплату за надані послуги, просить стягнути у судовому порядку суму заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2024 року, що складає 64197.67 грн., а також оплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Як вбачається з договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води від 04.03.2014 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] було укладено угоду про надання послуг за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Згідно з розрахунком заборгованості наданим КОНЦЕРНОМ «МТМ» сума боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з 01.01.2018 року по 31.12.2024 року становить 64197,67 грн. Матеріалами справи встановлено, що за відомостями Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 25.12.1996 по 23.02.2017. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.06.2025, встановлено, що за [PERSON] відсутня реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Судом встановлено, що відповідач була зареєстрована за вказаною в позові адресою, на яку поставлялися послуги позивачем, в період часу з 1996 року по 2017 рік, договір про надання послуг між позивачем та відповідачем було укладено ще у 2014 році, при цьому у вказаному договорі не зазначено, в якому саме статусі (власник, наймач, орендар) виступала [PERSON] , доказів, про те, що цей договір діяв з у період з 01.01.2018 року по 31.12.2024 року-матеріали справи не містять. Будь-яких доказів про те, що відповідач [PERSON] була власником або користувачем квартири [ADDRESS] в період часу з січня 2018 грудень 2024 р. позивачем не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є стороною зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, які надавалися за вказаною адресою. У позивача були процесуальні обов`язки належним чином довести наявність правових підстав для стягнення суми боргу з відповідача, однак позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] була власником або користувачем вказаного приміщення та відповідно учасником правовідносин з приводу постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з 01.01.2018 року по 31.12.2024 року. Отже, у задоволенні позовних вимог відносно останньої слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed