Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 10.03.2025 укладено кредитний договір № 10.03.2025-100002464. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 140 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 25883,30 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9992,02 грн., процентам в розмірі 11191,28 грн., неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 4700,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду, відзив на позовну заяву до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на таке. \~ \~ \~ \~Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. \~За приписами\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору,\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною у\~разі її\~прийняття.\~Електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.\~Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах. Відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього\~Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема :\~електронного підпису\~відповідно до\~вимог законів\~України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 10.03.2025 року ТОВ «Споживчий центр» направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір, а відповідач акцептував оферту щодо укладення кредитного договору № 10.03.2025-100002464, на умовах, визначених офертою, заявкою, акцептом та таблицею загальної вартості кредиту, яка містить графік погашення, а також здійснив їх підписання з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідач також підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором додатки до анкети та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 10\~000,00 грн., строком на 140 календарних днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0 % в день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Пунктом заявки кредитного договору (кредитної лінії) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії) передбачена сплата відповідачем комісії, пов`язаної з наданням кредиту. Позивач надав кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою. В той же час, згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 25883,30 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9992,02 грн., процентам в розмірі 11191,28 грн. неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 4700,00 грн. Зазначений розрахунок відповідає умовам договору та є математично правильним. З наданого розрахунку також вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані позивачем в межах строку кредитування, визначеного договором. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 21 183,30 грн., з яких: 9992,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11191,28 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Щодо стягнення неустойки, нарахованої позивачем у розмірі 4700, 00 грн., суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка нарахована позивачем в період дії в Україні воєнного стану, що суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 4700,00 грн не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1982,53 грн.

Outcome: partial