Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник позивача адвокат - Савинська Наталія Юріївна в інтересах [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] , який на сьогодні є повнолітнім і навчається на денній формі факультету фізичної культури, спорту та здоров`я в Університеті Григорія Сковороди в Переяславі на платній основі та на заочній формі факультету менеджменту в Університеті [PERSON] в Переяславі на платній основі. Однак, позивач не має можливості підробляти через денну форму навчання, але, у свою чергу, потребує постійної фінансової підтримки, оскільки проживає в іншому місті, що потребує значних витрат на проживання, проїзд, методичне забезпечення навчання, харчування та одяг. Наразі позивача утримує його матір - [PERSON] . Отже, позивач потребує матеріальної допомоги, зокрема, від батька, адже є студентом денної форми навчання, не працює та не отримує стипендії. Натомість відповідач добровільно матеріальної допомоги повнолітньому сину не надає. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено на суддю Котенко Р. В. Ухвалою судді від 24.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу судом направлялась ухвала про відкриття провадження у справі за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, яка повернулась на адресу суду з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом було вжито всіх заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги частково підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] 04.08.2006 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області, актовий запис № 194. Рішенням Лохвинського районного суду Полтавської області у справі № 2-427/09, що набрало законної сили 05 жовтня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвинського районного управління юстиції Полтавської області. Відповідно до довідки [PERSON] в Переяславі від 14.04.2025 № 1502, позивач є здобувачем освіти 1-го курсу денної контрактної форми навчання за спеціальністю 017 «Фізична культура і спорт». Строк навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року. Позивач у період з 01.09.2024 по 30.06.2025 проживав в гуртожитку університету. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № 129 від 19 серпня 2024 року, укладеного між Університетом [PERSON] в Переяславі та [PERSON] , заклад бере на себе зобов`язання підготувати вступника за денною формою навчання за спеціальністю 017 Фізична культура і спорт. Відповідно до розділу ІІІ вказаного договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 94 400,00 грн, тобто по 23 100,00 грн за рік навчання. Замовник вносить плату щосеместрово. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № 78 від 19 серпня 2024 року, укладеного між Університетом [PERSON] в Переяславі та [PERSON] , заклад бере на себе зобов`язання підготувати вступника за заочною формою навчання за спеціальністю 073 Менеджмент. Відповідно до розділу ІІІ вказаного договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 58 800,00 грн, тобто по 14 700,00 грн за рік навчання. Замовник вносить плату щосеместрово. Відповідно до квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» в період за серпень 2024 - лютий 2025 року на рахунок Університету [PERSON] в Переяславі матір`ю позивача - [PERSON] були здійснені оплати за навчання та проживання у гуртожитку сина - [PERSON] . Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України) Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець покладає на батьків обов`язок утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Судом встановлено, що позивач на день звернення до суду та на день ухвалення рішення не досяг 23-х років, продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі в університеті позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що ним не спростовано того, факту, що він не може надавати таку матеріальну допомогу. В той же час, суд зауважує, що обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Враховуючи викладене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи у сукупності зібрані докази, з урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Зокрема, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку. Доказів, що відповідач має незадовільний стан здоров`я або має інших утриманців, матеріали справи не містять. Беручи до уваги потребу в матеріальній допомозі повнолітнім сином, що продовжує навчатися, зі сторони батька, враховуючи відсутність доказів щодо доходу відповідача, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи у сукупності зібрані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 квітня 2025 року і до припинення останнім навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, що відповідає вимогам законодавства, забезпечить потреби повнолітньої дитини, яка навчається, та буде належним способом захисту інтересів позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial