Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2106064147151 від 02.03.2021 у загальній сумі 43463,26 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено Договір про надання фінансових послуг «Стандартний» №2106064147151 від 02.03.2021, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 3800 грн. на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів. В порушення умов договору, позичальник не виконав свої зобов`язання щодо повернення коштів, а тому має заборгованість у розмірі 60950 грн., з яких: 3800,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 57150,86 грн. сума заборгованості за відсотками. У подальшому, через укладання договорів факторингу, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло права вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами. Оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості як на користь попереднього кредитора, так і на користь нового кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом та з урахуванням принципу розумності і співмірності просить стягнути заборгованість у розмірі 43463,26 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39663,26 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати дану справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2106064147151 від 02.03.2021 «Стандартний», відповідно до умов якого ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» надав позичальнику кредит в розмірі 3800,00 грн строком на 16 днів, а відповідач зобов`язався його повернути в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. . Згідно п. п. 1.4.1 договору №2106064147151 від 02.03.2021, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. Відповідно до п. п. 1.4.2 договору №2106064147151 від 02.03.2021, в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Договір про надання фінансових послуг №2106064147151 від 02.03.2021укладено з відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором "Н2" Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 3800,00 грн. підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 04.12.2024 (а.с.14). 01.12.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором №2106064147151 від 02.03.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34428 грн., з яких: 3800,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 30628 грн. сума заборгованості за відсотками. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами позивачу відповідно до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором №2106064147151 від 02.03.2021, що був укладений між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2106064147151 від 02.03.2021 в сумі 60950 грн., з яких: 3800,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 57150,86 грн. сума заборгованості за відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до пункту 1.2 договору №2105919861534, кредит надається на строк,зазначений узаяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною. Згідно графіку платежів, який є додатком №2 до кредитного договору №2106064147151 від 02.03.2021, кредит надано строком на 16 днів з 02.03.2021 по 17.03.2021. Доказів внесення змін до графіку платежів, зокрема, в частині строку кредитування, укладення додаткових угод, тощо, позивачем не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів,орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (пункт 1.3 договору). Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору №2106064147151 від 02.03.2021 матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом здійснення сплати на користь позикодавця (кредитора) всіх нарахованих на дату такої сплати процентів. Відповідач не здійснювались будь-які погашення заборгованості, у тому числі нарахованих процентів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до підпунктів 1.4.1, 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Частиною восьмою статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" установлено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Виходячи з викладеного, встановивши погодження кредитним договором та графіком платежів строку кредитування на 16 днів, а також умов (пункту 1.3) про продовження строку користування кредитом через сплату позичальником усіх нарахованих відсотків на дату платежу; встановивши відсутність ініціативи позичальника на продовження строку користування кредитом, відсутність сплати будь-яких коштів на погашення заборгованості; приймаючи до уваги нечіткість умов пункту 1.4.2 про автопролонгацію строку кредитування без згоди позичальника з урахування погоджених умов у пункті 1.3 та графіку платежів; враховуючи положення статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", - колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем факту продовження строку кредитування понад 16 днів, який було погоджено у пункті 1.2 та графіку платежів. Таким чином, обґрунтовано нараховані відсотки за користування кредитом у межах строку кредитування за період з 02.03.2021 по 17.03.2021 за фіксованою процентною ставкою 2,0% в день становлять (3800,00 грн х 2,0% х 16 днів) 1216 грн. Оскільки відповідачем зобов`язання за договором №2106064147151 від 02.03.2021 належним чином виконані не були, суд дійшов висновку, що окрім заборгованості за тілом кредиту в сумі 3800 грн., з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом в сумі 1216 грн., а разом - 5016 грн. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договором на користь правонаступника первісного кредитора - ТОВ «Коллект Центр» у вищезазначеному розмірі. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 43463,26 грн., з яких задоволено вимоги на суму 5016 грн., тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 279,56 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial