Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

21 травня 2025 року до Салтівського районного суду міста Харкова засобами поштового зв`язку надійшов позов представника [PERSON] адвоката Крушинської А. А., в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі відповідного ордеру була передана у користування батьку сторін [PERSON] , який [INFO] помер, мати сторін [PERSON] , яка була також прописана у цій квартирі - померла [INFO] . Позивач разом з відповідачем зареєстровані у вказаній квартирі, проте відповідач у квартирі не мешкає довгий період часу, участі у сплаті за комунальні послуги не приймає. Факт реєстрації відповідача у цій квартирі порушує право позивача щодо володіння та користування нерухомістю. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не проживає в квартирі більше року, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утримані квартири. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 71ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню.

Outcome: approved