Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Адвокатське об`єднання «Рябінін, Переверзєв та Партнери» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за договором про надання послуг правової допомоги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого погоджено вартість однієї години роботи адвоката 3\~000 грн з оплатою послуг не пізніше 120 днів з дня підписання акту приймання передачі послуг. 15 травня 2024 сторони підписали акт приймання передачі послуг на суму 100000 грн, з яких 50\~000 грн правовий супровід та 50\~000 грн консультації. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, оплату за отримані послуги правової допомоги у визначений договором строк не здійснив. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, з використанням засобів електронного зв`язку, адвокат Переверзєв О.О. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. У зв`язку з неявкою Відповідача, розгляд справи відкладено на 16.12.2025. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки у цьому випадку отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам та доводам сторони позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Зокрема, судом встановлено, що 29 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 4), відповідно до п. 3 якого погоджено вартість однієї години роботи адвоката 3 000 грн з оплатою послуг не пізніше 120 календарних днів з дня підписання акту приймання передачі послуг. 15 травня 2024 сторони підписали акт приймання передачі послуг на суму 100 грн, з яких 50 000 грн правовий супровід та 50 000 грн консультації (а.с. 5). Спірні правовідносини у цій справі не стосуються розподілу судових витрат, з огляду на що не регулюються нормами процесуального права. Враховуючи зобов`язальний та договірний характер цих правовідносин для їх врегулювання застосовуються загальні вимоги договірного права, норми цивільного права, що урегульовують зобов`язальні договірні відносини. За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір про надання правової (правничої) допомоги є договором про надання послуг. Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правове регулювання такого виду послуг, як професійна правнича допомога здійснюється нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI. За змістом пункту 4 статті 1 цього Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Сторони договору про надання правничої допомоги від 29.04.2024 визначили предметом договору представництво прав та законних інтересів відповідача в судах, державних органах, перед будь-якими фізичними та юридичними особами, передбачивши конкретні види правничої допомоги, які відповідають ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також у п. 3 укладеного між сторонами договору сторони узгодили вартість роботи адвоката та строк оплати його послуг. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Проте порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з положення статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк термін, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Факт виникнення між сторонами цивільно-правових зобов`язальних відносин підтверджується Договором від 29.04.2024. Підписання акту прийняття - передачі наданих послуг 15.05.2024 сторони підтвердили факт виконання стороною позивача умов договору. Натомість жодних доказів щодо виконання договірних умов відповідачем матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі\~позову позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~у розмірі\~3028\~грн,\~які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved