Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

13.10.2025 представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з вказаною заявою і просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 54675 грн 33 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн 40 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: RENAULT Logan, д.н. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , під керуванням відповідача, та VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-215933922. Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 92635,25 грн. Потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 89435,00 грн, який ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило на користь потерпілої особ. Ураховуючи винність відповідача у настанні ДТП, оскільки відповідач керував транспортним засобом, щодо якого було укладено договір страхування на пільгових умовах, у зв`язку зі здійсненням виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі: 89435,00 грн. -50% = 44717,50 грн. Крім того, ураховуючи, що спір не вдалося врегулювати самостійно, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, пеню та три відсотки річних. У позовній заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судове засідання не прибув. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Також представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач визнає страхове відшкодування в сумі 44717,50 грн, в іншій частині позовних вимог заявлених сум не визнає. Вказує про те, що відповідач не є стороною у договорі страхування між ТОВ «СГ «ОБЕРІГ» та батьком відповідача [PERSON] , і для відповідача догорів страхування поліс ЕР № 215933922 не створює юридичних наслідків зі сплати інфляційних витрат, пені та 3% річних. Ухвалою від 14.10.2025 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. [PERSON] 06.11.2023 о 07 год 30 хв., керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Володимирський в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Отже, [PERSON] порушив п.2.3.б, п. 10.4 ПДР. За вказаних обставин постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/42740/23 від 20.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн (а.с. 130). Відповідно до Полісу № ЕР-215933922 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з 00 год 00 хв 29.07.2023 по 28.07.2024 (включно) [PERSON] (пенсійне посвідчення [NUMBER] ) застрахував транспортний засіб Renault Logan, н.з. [NUMBER] , у страховика ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 160000 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 320000 грн. Розмір франшизи 3200 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією № 46344 від 20.12.2023 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN\~TOUAREG,\~державний номер\~ [NUMBER] \~(після\~вирахувань)становить 92635 грн 25 коп (а.с. 14-15). 24.01.2024 [PERSON] , власник Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] , звернулася до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку 06.11.2023, за договором страхування ЕР-215933922 від 26.07.2023, належне їй (за вирахуванням суми франшизи 3200,00 грн) страхове відшкодування: 89435,00 грн (а.с. 11). Відповідно до страхового акту 46344/1 від 14.02.2024, складеного в рамках страхової справи 46344, згідно з договором страхування, вимогами законодавства та документів, отриманих під час розслідування та опрацювання страхової справи, зроблено висновок, що заявлена подія є страховим випадком. Сума страхового відшкодування 89435,00 грн. 14.02.2024 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» перерахувало за реквізитами [PERSON] 89435,00 грн страхового відшкодування згідно зі страховим актом № 46344/1 від 24.01.204 (Volkswagen Touareg [NUMBER] ) (а.с. 16). 10.02.2024 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу на сплату суми в розмірі 44717 грн 50 коп. (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент страхової виплати), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент страхової виплати), страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент страхової виплати), розмір страхової премії за внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків для страхувальника, який є: громадянином України - учасником бойових дій, особою з інвалідністю внаслідок війни, постраждалим учасником Революції Гідності, учасником війни, особою з інвалідністю II групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеною до I або II категорії, пенсіонером, - щодо транспортного засобу, який має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних або потужність електродвигуна до 100 кіловат включно та належить йому на праві власності, за умови керування таким транспортним засобом виключно страхувальником або особою, яка також належить до категорій, визначених цією частиною, та використання транспортного засобу без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів та/або вантажу. Згідно з п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент страхової виплати), в разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Як було зазначено вище, постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/42740/23 від 20.12.2023 [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 06.11.2023 о 07 год 30 хв., [PERSON] керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Володимирський в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача у вчиненні ДТП, в результаті якої була спричинення шкода транспортному засобу [PERSON] , яка в подальшому отримала страхову виплату від позивача, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, а тому не потребує доведенню в цій справі. Так, відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту тз Volkswagen Touareg, н.з. [NUMBER] , з урахування зносу та без урахування ПДВ, склала 92635,25 грн, однак між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 89435,00 грн та виплачено страховиком на користь останньої. Ураховуючи, що позивач здійснив відповідно до вимог законодавства відшкодування шкоди потерпілій особі, останній набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Крім того слід зазначити, що страховий поліс на транспортний засіб, яким керував відповідач був оформлений на страхувальника [PERSON] , який є особою віднесеною до пільгової категорії громадян, на підставі пенсійного посвідчення [NUMBER] , у зв`язку з чим поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-215933922, відповідно до положень п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був укладений із застосуванням знижки в розмірі 50%, про що в ньому мається певна відмітка, тоді як відповідач керував забезпеченим транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме з порушенням п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то на [PERSON] не розповсюджуються пільгові умови страхування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 50% від виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 44717 грн 50 коп. є обґрунтованими, визнаються відповідачем та підлягають задоволенню. Крім того, суд зазначає, що положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, з моменту виконання позивачем своїх зобов`язань за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, направлення відповідачу досудової вимоги про виплату грошових коштів та її невиконання, триває порушення виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позивач має право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу. Суд погоджується з визначенням розміру сум, нарахованих позивачем за прострочення виконання зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України, які не спростовані відповідачем, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період з 01.03.2025 по 13.09.2025 інфляційні втрати у розмірі 1766 грн 56 коп. та 3% річних у розмірі 724 грн 06 коп. Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 7467 грн 21 коп., яка також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з огляду на те, що пеня - це неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню завдані збитки в порядку регресу в розмірі 44717 грн 50 коп., інфляційні втрати 1766 грн 50 коп., пеня 7467 грн 21 коп. та три відсотки річних 724 грн 06 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Також, позивач просить стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300 грн. Відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 16.07.2025, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правову допомогу, акту прийому-передачі наданих послуг № 46344 від 15.09.2025, позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 7300 грн 00 коп. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4380,00 грн, оскільки, на думку суду, складання позовної заяви охоплює також ознайомлення та аналіз документів страхової справи, підготовку додатків, підписання та направлення їх суду та учасникам справи. Суд уважає, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: approved