Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє адвокат Мартинов О.Ю. звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про примусове виконання обов`язку в натурі. Просив зобов`язати [PERSON] виконати обов`язок в натурі шляхом передачі автомобіля марки (модель): Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: [NUMBER] [PERSON] у [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги обґрунтував тим, що 22 червня 2023 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір купівлі продажу. Відповідно до пункту 1.1. Договору відповідач зобов`язується передати автомобіль у власність позивача, а позивач зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму Пунктом 1.2. Договору сторони визначили, що Автомобіль, що відчужується за даним Договором, має такі характеристики: Марка (модель): Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску; Номер кузова: [NUMBER] Об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: [NUMBER] , далі за текстом «Автомобіль». Згідно пункту 1.3. Договору Автомобіль належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . До укладення Договору позивач передав відповідачу обумовлену у пункті 2.1. Договору суму коштів, що відображено у пункті 2.3. Договору. Крім того, пунктом 3.1.1. Договору сторони домовились, що Автомобіль зберігається у відповідача і за вимогою позивача у 3-х денний строк передається відповідачем позивачу. Передача автомобіля відбувається за адресою: м. Рівне по вул. Карпинського буд. 9, про що складається Акт прийому-передачі. 07 квітня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлено Вимогу про передачу автомобіля в порядку, передбаченому Договором. Натомість, Вимогу залишено відповідачем без задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Копію позовної заяви з додатками направлялася позивачем відповідачу на адресу останнього відомого місця проживання відповідача, про що в матеріалах справи наявний опис документів направлених відповідачу через Укрпошту. Про час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду . З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався , причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~ За наведених обставин, в зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, проти чого не заперечив представник позивача. \~ Ухвалою суду від 22.04.2025 прийнята позовна заява [PERSON] , відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.06.2025 у задоволенні клопотання [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про примусове виконання обов`язку в натурі, відмовлено. Ухвалою суду від 14.07.2025 закрито підготовче засідання, призначений судовий розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 червня 2023 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір купівлі продажу у простій письмовій формі. Відповідно до пункту 1.1. Договору відповідач зобов`язується передати автомобіль у власність позивача, а позивач зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму Пунктом 1.2. Договору сторони визначили, що Автомобіль, що відчужується за даним Договором, має такі характеристики: Марка (модель): Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску; Номер кузова: [NUMBER] Об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: [NUMBER] , далі за текстом «Автомобіль». Згідно пункту 1.3. Договору Автомобіль належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . До укладення Договору позивач передав відповідачу обумовлену у пункті 2.1. Договору суму коштів, що відображено у пункті 2.3. Договору. Крім того, пунктом 3.1.1. Договору сторони домовились, що Автомобіль зберігається у відповідача і за вимогою позивача у 3-х денний строк передається відповідачем позивачу. Передача автомобіля відбувається за адресою: м. Рівне по вул. Карпинського буд. 9, про що складається Акт прийому-передачі. 07 квітня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлено Вимогу про передачу автомобіля в порядку, передбаченому Договором. З оглянутого судом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску; Номер кузова: [NUMBER] Об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: [NUMBER] , вбачається, що даний автомобіль з 06.08.2021 належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Судова практика у спорах щодо передачі авто за договором купівлі-продажу фокусується на належному оформленні угоди (письмова форма обов`язкова, але нотаріальне посвідчення не завжди), обов`язковості виконання продавцем обов`язку передати авто (інакше покупець може вимагати виконання або розірвання), а також на важливості дотримання умов договору, зокрема щодо реєстрації транспортного засобу як моменту переходу права власності, що підтверджується практикою за статтями ЦК України про виконання зобов`язань та відповідальність за неналежне виконання, де позивачі стягують кошти чи вимагають передачі майна.\~ Відповідно до ч.4 ст.263ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується правова позиція, викладена у постанові ВС від 26.07.2023 № 166/817/22. «За частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої\~статті 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша\~статті 639 ЦК України). Відповідно до статті\~655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правове регулювання відносин, пов`язаних із купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях\~Закону України "Про дорожній рух",\~Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~(далі - Порядок № 1200), та Порядку № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки відповідних договорів. Відповідно до частин першої-четвертої статті\~34 Закону України "Про дорожній рух"\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з частинами четвертою, шостою статті\~19 Закону України "Про автомобільний транспорт"\~при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).\~Порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Абзацами четвертим, шостим пункту 12 Порядку № 1200 передбачено, що оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України і Держпродспоживслужбі бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України. Абзацом першим пункту 8 Порядку № 1388 встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності\~Законом України "Про дорожній рух"). Також пунктом 8 Порядку № 1388 визначено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів і є підставою для їх реєстрації за новим власником. Такими документами є, зокрема, оформлені в установленому порядку договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України та центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах Міністерства внутрішніх справ України транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Відповідно до абзацу першого пункту 33 Поряду № 1388 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Верховний Суд у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 662/397/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 761/18330/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 380/11122/16, від 27 грудня 2019 року у справі № 607/14107/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 301/1434/18, від 23 вересня 2020 року у справі № 161/16800/15-ц виклав такі правові висновки. З аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним лише з моменту його державної реєстрації. Позивачем не надано суду доказів щодо укладання між ним та відповідачем [PERSON] основного договору купівлі-продажу транспортного засобу, який би міг бути підставою здійснення державної реєстрації транспортного засобу, що підтверджував би правомірність його придбання. Крім того, у встановленому порядку позивач не зареєстрував транспортний засіб за собою. Оскільки момент вчинення вищезазначеного правочину відповідно до статті 210\~ЦК України пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому відсутні підстави вважати, що позивач набув право власності на автомобіль у встановленому законом порядку. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed