Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

30 жовтня 2025 року Управління праці та соціального захисту населення Металургійної районної у місті ради в особі начальника вказаного відділу Ляліної С. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми на проживання внутрішньо переміщеним особам та просили суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 16 000,00 грн. та стягнути з відповідача на користь виконкому Металургійної районної у місті ради сплачений судовий збір на звернення до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заяви заступник начальника зазначила, що 27.11.2023 року на підставі письмової заяви [PERSON] про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб себе та двох своїх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , відповідача та її дітей було взято на облік, як внутрішньо переміщених осіб в управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради та внесено відомості до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб Мінсоцполітики України. Позивач на підставі вказаних заяви та відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №322, було винесено рішення про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 у розмірі 8 000,00 грн. щомісячно (відповідачу 2000 грн та двом неповнолітнім дітям по 3000 грн). В рамках опрацювання спеціалістами управління результатів верифікації позивачем було здійснено запит до адміністрації Державної прикордонної служби України на предмет підтвердження або спростування факту перетину державного кордону у період з 01.07.2024 відповідачем та членами її сім`ї. 31.03.2025 до позивача надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 31.03.2025 №19/26074-25 в якому зазначено, що відповідно до наявної інформації у базі даних «відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відповідач разом зі своїми двома дітьми перетнули державний кордон України в напряму «Виїзд», 08.10.2024 через міжнародний пункт пропуску «Шегині» і станом на 08 год. 10 хв. 31.03.2025 не перетинали державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в напрямку «В`їзд». Таким чином, посилаючись на Порядок №332 в редакції Постанови №709, представник позивача зазначив, що позивачем неправомірно отримані грошові кошти з державного бюджету у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.12.2024 по 31.01.2025 в сумі 16000,00 грн. Посилаючись на п. 6 Порядку №332 та враховуючи направлення 05.02.2025 року та 16.04.2025 року на адресу реєстрації відповідача повідомлення про необхідність повернення неправомірно отриманої допомоги, яка залишено відповідачем без виконання, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 31 жовтня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем та повернулась на адресу суду з відміткою За закінченням терміну зберігання, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважаються належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що в Управлінні праці та соціального захисту населення Металургійної районної у місті ради з 27.11.2023 року перебував на обліку [PERSON] , що підтверджується Довідкою від 27.11.2023 №1209-5003049619 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з 27.11.2023 року також перебувають на обліку діти [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідками від 27.11.2023 №1209-5003049630 та №1209-5003049653 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 17 листопада 2022 року [PERSON] звернувся з заявою №1209-5003049619 про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи та про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи. Рішенням Управлінні праці та соціального захисту населення Металургійної районної у місті ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання №53002-17787390-2024-1 від 07.03.2024 [PERSON] та його родині яка складається з двох неповнолітній дітей призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 року у розмірі 3000,00 грн. для дітей щомісячно та по 2000 грн. для [PERSON] . Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332. В рамках вимог Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-IX «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» та постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 136 та на виконання вимог Порядку опрацювання рекомендацій за результатами верифікації державних виплат, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 11 квітня 2022 року № 129 Управлінням було здійснено запит до адміністрації Державної прикордонної служби України на предмет підтвердження або спростування факту перетину державного кордону у період з 01.07.2024 відповідачкою та членами її родини, які перебувають на обліку в Управління як ВПО та отримують допомогу. 31.03.2025 до Управління надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 31.03.2025 №19/26074-25 в якому зазначено, що відповідно до наявної інформації у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відповідач разом зі своїми двома дітьми перетнули державний кордон України в напряму - «Виїзд» - 08.10.2024 через міжнародний пункт пропуску «Шегині» і станом на 8 год. 10 хв. 31.03.2025 не перетинали державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в напрямку «В?їзд». Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним Пунктом 6 Порядку №332 (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов?язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної. міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв?язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги"). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Відповідно до абз.2 п.8 Порядку N?332 (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Обґрунтованими причинами вважаються службове відрядження, оздоровлення дітей, супроводження дітей під час участі в міжнародних змаганнях або участь у відповідних змаганнях, стажування, навчання, лікування, реабілітація, хвороба особи або члена сім?ї, смерть членів її сім?ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 18 років, відвідування закладів охорони здоров?я, судових та правоохоронних органів, через які особа не за власним бажанням могла бути відсутньою за місцем проживання/перебування, що підтверджується документально. Уповноважена особа зобов?язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв?язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги") орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг. Таким чином, за результатами здійснення перевірки на предмет правомірності надання [PERSON] як уповноваженій особі допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам Управлінням було встановлено факт недотримання відповідачем вимог Порядку №332 (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) в частині порушення зобов?язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв?язку орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг (жодного факту інформування Карпенко Ю.Ю. про перебування за кордоном її та її родини у строк, що перевищує 30 календарних днів підряд в Управлінні не зареєстровано). Вищевказані обставини призвели до факту надміру нарахованої та виплаченої допомоги відповідачу в період з 01.12.2024 до 31.01.2025 в загальній сумі 16 000 грн. 05.02.2025 року та 16.04.2025 року позивачем на адресу фактичного місця проживання відповідача згідно з даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб Мінсоцполітики України (а саме на адресу: [ADDRESS] ) були надіслані письмові повідомлення від 05.02.2025 № 23.01-09/391 від 16.04.2025 №23.01-09/1171 щодо документального підтвердження правових підстав для отримання допомоги або повідомлення про відсутність таких та про необхідність повернення надміру сплачених коштів. Однак відповіді на вказані повідомлення відповідачем не надано. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку. Враховуючи наведені обставини і норми закону, кошти в сумі 16 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як набуті без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі ст. 1212 ЦК України, ПКМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»,

Outcome: approved