Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтувала тим, що позивач, перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [INFO] народила доньку - [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою. На даний час сторони перестали спілкуватися. Відповідач вже давно проживає окремо. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги для утримання доньки. Відповідач не приймає участі в житті та вихованні доньки вже тривалий час, доньку не утримує, додатково матеріально дитину не забезпечує, не купує їй їжу, речі, ліки, не сплачує лікування, індивідуальні заняття, не піклується про неї, не займається її фізичним та духовним розвитком, не готує її до соціальної адоптації в суспільство, його не цікавить моральний та емоційний стан дитини, її потреби та інтереси. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; розірвати шлюб, зареєстрований 02 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] ; визначити місце проживання дитини разом з позивачем. Ухвалою від 10.04.2025 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.06.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в розгляд справи у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 04.08.2025 року визнано обов`язковою явку позивача у підготовче засідання, яке призначено на 16.09.2025 року о 11:40 год. Ухвалою суду від 16.09.2025 року визнано обов`язковою явку позивача у підготовче засідання, яке призначено на 13.10.2025 року о 09:30 год. Ухвалою суду від 13.10.2025 року за клопотанням представника позивача позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради орган опіки та піклування, в частині вимог про визначення місця проживання дитини, залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.12.2025 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що відповідач не має інших утриманців, є здоровою особою, розмір доходів відповідача та його матеріальний стан стороні позивача не відомий. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про закінчення розгляду справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2011 року, згідно актового запису про шлюб №1347, складеного 02.12.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №42, складеного 11.01.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до вироку суду від імені Республіки Польща від 24.10.2024 року [PERSON] засуджений до двох років позбавлення волі, йому заборонено наближатися до [PERSON] та її дочки - [PERSON] , протягом п`яти років на відстань менше 500 метрів, заборонено контактувати з потерпілою [PERSON] та її дочкою [PERSON] . Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін та дитини. Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З системного аналізу наведених норм слідує, що саме позивач, як особа, яка одержує аліменти на утримання дитини та разом з якою проживає дитина, має право визначати спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи в розмірі частки від доходу відповідача, які необхідні для гармонійного розвитку дитини. Позивач обрала спосіб стягнення аліментів у розмірі частки від доходу відповідача і суд не вправі його змінювати. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна ,грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У згаданій статті регламентовано безспірний розмір аліментів на дітей, на одну дитину - 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох дітей і більше половини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Звертаючись із позовом до суду позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Однак, жодних доказів того, що дитина потребує аліментів у заявленому розмірі, остання не надала, також не надано доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також наявність обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд вважає доцільним, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від його сплати.

Outcome: partial