Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

23 червня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що 14 червня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2024319688 відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 9 010 грн. на придбання товарів строком на 24 місяці з можливістю пролонгації та сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 46,16 % річних. Також 14 червня 2019 року банком було відкрито відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] і надано електронний платіжний засіб з встановленим кредитним лімітом до 50 000 грн. строком на 36 місяців і сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 46,16 % річних. 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» і позивачем було укладено договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до якого до ТОВ «ФК ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти не повернув, чим порушив умови договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року становить 61 506 грн. 68 коп., яка складається із основної заборгованості у розмірі 36 300 грн. і відсотків за користування кредитом у розмірі 25 206 грн. 68 коп. Відповідачем не заперечується факт отримання кредитних коштів та визнає свою обізнаність з умовами кредитного договору. Перебіг позовної давності починається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, строк позовної давності починає відраховуватися від дня укладення договору, адже лише з цього моменту позивач міг довідатися про порушення відповідачем кредитних зобов`язань, тому строк позовної давності не пропущений. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року у розмірі 61 506 грн. 68 коп., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Справу просив розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши відсутність доказів переходу до позивача прав вимоги за кредитним договором. Також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності до вимог за кредитним договором. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2024319688 відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 9 010 грн. на придбання товарів строком на 24 місяці з можливістю пролонгації та сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 46,16 % річних. Також 14 червня 2019 року банком було відкрито відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] і надано електронний платіжний засіб з встановленим кредитним лімітом до 50 000 грн. строком на 36 місяців і сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 46,16 % річних (а.с. 5). 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» і позивачем було укладено договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до якого до ТОВ «ФК ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року (а.с. 14-16, 108). Відповідач умови договорів не виконав, кредитні кошти не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитів та сплати відсотків, внаслідок чого станом на 31 березня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року у розмірі 61 506 грн. 68 коп. (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд не приймає до уваги заперечення [PERSON] в частині відсутності належного доведення придбання позивачем прав вимоги за кредитним договором, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію № 20334 від 13 жовтня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги за договором факторингу від 13 вересня 2023 року (а.с. 108) та витяг з реєстру боржників (а.с. 109). Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності до вимог за кредитним договором, суд зазначає наступне. Картковий рахунок № [NUMBER] було відкрито 14 червня 2019 року, в межах укладення кредитного договору № 2024319688, строком на 36 місяців. Суд не погоджується з твердженнями позивача, що строк позовної давності за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року почав свій перебіг з моменту укладення договору факторингу 13 вересня 2023 року, оскільки днем такого відліку є наступний день за днем остаточного виконання боржником свого зобов`язання, а не факт придбання права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) тривав в Україні з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року включно. Таким чином, строк позовної давності позивачем пропущено не було. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, відповідач свої зобов`язання не виконує, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2024319688 від 14 червня 2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , у розмірі 61 506 грн. 68 коп., яка складається із основної заборгованості у розмірі 36 300 грн. і відсотків за користування кредитом у розмірі 25 206 грн. 68 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 64 534 грн. 68 коп. (61 506 грн. 68 коп. + 3 028 грн. = 64 534 грн. 68 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved