Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

20.10.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2022 позивачка разом із відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Решетилівському відділі реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №136. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наприкінці 2024 року [PERSON] зверталася із позовною заявою про стягнення аліментів до суду, але [PERSON] переконав позивачку відмовитися від позовних вимог, але результат примирення нічого не змінив. Жодної матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає, хоча є працездатним та має дохід, стягнень по виконавчим документам з нього не здійснюється, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки чи сина не має. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися із даною позовною заявою до суду. У позовній заяві позивачка просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 20.10.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. У порядку визначеному ч. 6 ст.187 ЦПК України судом 21.10.2025 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який надійшла 23.10.2025. Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У судове засідання 16.12.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, 21.11.2025 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, конверти з повістками на 21.11.2025 та 16.12.2025 повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20,30), а також шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб сайті Судової влади України (а.с.26-29). Заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило. Відповідно до п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду позивачки, на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.12.2025 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони з 28.10.2022 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2025, виданим Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.3). Із копії витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/006916616 від 26.05.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до копії довідки № 10-09.3/1131 від 07.10.2025 виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; сестра [PERSON] , [INFO] (зареєстрована, але не проживає) (а.с.8). Із довідки про отримання (неотримання) допомоги № 1405/1600-0214-13 від 08.10.2025 виданої відділом обслуговування громадян №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області встановлено, що [PERSON] з 01.07.2025 до [INFO] призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, та допомогу при народження дитини. Допомогу нараховано у розмірі по 2960,00 грн у липні, серпні, вересні та жовтні місяці 2025 року, сплачені аліменти у цей період відсутні (а.с.9). Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги № 617 від 07.10.2025 виданої [PERSON] в тім, що вона перебуває на обліку в УСЗН Полтавської РДА та їй з 01.01.2025 до 30.06.2025 призначено допомогу: Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, яка була виплачена по 7748,22 грн щомісяця з січня по квітень місяці 2025 року включно у загальному розмірі 30992,88 грн; Допомогу на дітей одиноким матерям, яка була виплачена по 227,99 грн щомісяця з січня по квітень місяці 2025 року включно у загальному розмірі 910,64 грн; Допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях яка була виплачена по 2100,00 грн щомісяця з січня по квітень місяці 2025 року включно у загальному розмірі 12600,00 грн; Допомогу при народженні дитини яка була виплачена по 860,00 грн щомісяця з січня по квітень місяці 2025 року включно у загальному розмірі 5160,00 грн (а.с.10). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.10.2025 [PERSON] за період з січня 2025 року по серпень 2025 року отримувала по 10 935,88 грн соціальних виплат з відповідних бюджетів від УСЗН Полтавської РДА щомісяця у період з січня по квітень включно, по 2960,00 грн соціальних виплат з відповідних бюджетів від УСЗН Полтавської РДА щомісяця у період з травня по червень та по 2960,00 грн соціальних виплат з відповідних бюджетів від ГУ ПФУ в Полтавській області щомісяця у період з липня по серпень місяць включно (а.с.11). Спір у справі виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . У відповідності до вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, малолітній син, батьками якого є сторони у справі, перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки [PERSON] , відповідач не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням сина, тобто не виконує обов`язку, передбаченого ст.180 СК України. Враховуючи встановлені у справі обставини по наявним письмовим доказам, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про суть пред`явлених вимог, не надав суду жодних доказів, що свідчать про обставини, які суд повинен врахувати при розгляді справи, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, тобто з 20.10.2025, і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, позивачку звільнено від сплати судового збору за пред`явлення позову про стягнення аліментів, судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів за ставкою станом на день пред`явлення позову - 20.10.2025, що становить 1211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved