Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Предстаник заявника [PERSON] адвокат Радь Іван Іванович звернувся з позовною заявою до Хустської міської ради в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначає наступне, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матірю [PERSON] . Після смерті [PERSON] , а саме у жовтні 2024 року [PERSON] стало відомо, що у власності її матері повинна перебувати земельна ділянка площею 0, 0629 га по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Дана обставина стала відома із частини копії деражавного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення 5 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 15 жовтня 2010 року №1609. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки невідомий. Ужгородською міською радою, згідно листа від 04.11.2024 року №5192/02.4-18, надано копію архівного витягу з рішенням Ужгородської міської ради V сесії V скликання від 15.10.2010 року №1609 «Про надання земельних ділянок» згідно якого затверджено проект відіедення земельної ділянки в кварталі житлової забудови ім.Ярослава Мудрого [PERSON] земельну ділянку 0,0629 га по [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №089126 підверджується право власності на земельну дялігку площею 0, 0629 га по [ADDRESS] за кадастровим номером 2110100000:54:001:1445. 14 липня 2025 року приватним нотаріусом Чіжмарь С.І. було відмовлено в оформленні спадщини на майно [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає підстави пропущення строку для прийняття спадщини поважними та просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному провадженні. В судове засідання 11 грудня 2025 року: представник позивача та позивач не з`явились, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлювали. ; представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відзив у встановлений судом строк, не подав. Будь яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе постановити заочне рішення . Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , яка померла [INFO] являється матірю [PERSON] . Після смерті [PERSON] , а саме у жовтні 2024 року [PERSON] стало відомо, що у власності її матері повинна перебувати земельна ділянка площею 0, 0629 га по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Дана обставина стала відома із частини копії деражавного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення 5 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 15 жовтня 2010 року №1609. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки невідомий. Ужгородською міською радою, згідно листа від 04.11.2024 року №5192/02.4-18, надано копію архівного витягу з рішенням Ужгородської міської ради V сесії V скликання від 15.10.2010 року №1609 «Про надання земельних ділянок» згідно якого затверджено проект відіедення земельної ділянки в кварталі житлової забудови ім.Ярослава Мудрого [PERSON] земельну ділянку 0,0629 га по [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №089126 підверджується право власності на земельну дялігку площею 0, 0629 га по [ADDRESS] за кадастровим номером 2110100000:54:001:1445. 14 липня 2025 року приватним нотаріусом Чіжмарь С.І. було відмовлено в оформленні спадщини на майно [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 26.11.2025 року інформація щодо спадкоємців після смерті [PERSON] відсутня. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269, ч. 1 ст.1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Разом з тим, ч. 3ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Беручи до уваги вищенаведені норми, наведені позивачем обставини щодо причин пропуску строку для прийняття спадщини, які підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме відсутність документу для отримання свідоцтва про смерть матері, яка померла на тимчасово окупованій території, де не діють органи державної влади України, та отримання такого на підставі рішення суду, суд вважає, що зазначені обставини зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] .. На переконання суду зазначені обставини є достатньою підставою для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved