Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Мизівської сільської ради Старовижівського району Волинської області 20.12.2000 року та зареєстрований в реєстрі за № 94, яким усе своє майно заповіла позивачу. Після звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав з`ясувалось, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, питання про встановлення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом може бути вирішено у судовому порядку. Вважає, що цей строк пропустила з поважних причин, оскільки будучи єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги, від спадщини не відмовлялася, здійснювала догляд за житловим будинком, обробляла присадибну земельну ділянку, зберігала документи на спадкове майно, а тому не подавала у встановлений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, оскільки була переконана в тому, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З огляду на наведене, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - два місяці. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 12). Відповідно до довідки Старовижівської селищної ради №0183 від 21.10.2024 року [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала у [ADDRESS] . На день смерті проживала одна (а.с. 15). За життя [PERSON] 20.12.2000 року склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; грошові заощадження з належними процентами, що зберігаються в Старовижівському відділенні Ощадбанку України; право на майновий пай; право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.13). Позивач є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про розірвання шлюбу (а.с. 10-11). Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 27-28). З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса, однак приватний нотаріус листом роз`яснила про необхідність звернення до суду за продовженням строку на прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини позивач не проживала постійно зі спадкодавцем і протягом визначеного законом строку з дня смерті спадкодавця не подала заяву про прийняття спадщини, а тому вважається спадкоємцем, яка не прийняла спадщину після смерті матері (а.с. 18). Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликається на те, що будучи єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги, від спадщини не відмовлялася, здійснювала догляд за житловим будинком, обробляла присадибну земельну ділянку, зберігала документи на спадкове майно, а тому була переконана в тому, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном у зв`язку з чим не подавала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий суд, яке включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Захистити свої права позивач може лише в шляхом звернення до суду. У ході розгляду справи встановлено, що шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач пропустила з наведених вище причин. За таких обставин наданням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини буде доцільним, а також при цьому буде дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому з метою захисту права позивача на спадкування позов слід задовольнити.

Outcome: approved