Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

В червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг 15 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://credit7.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 3981625, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 1500 гривень строком на 350 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В подальшому 22 вересня 2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду та відповідач отримала кредитні кошти в сумі 2000 гривень на таких самих умовах та строках. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до зміни найменування «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] .. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення кредиту та допустив прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 24 травня 2024 року становила 27580 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 3500 гривень, заборгованість за відсотками 17220 гривень та заборгованість з а нараховані відсотки за 98 календарних дні 6860 гривень. В подальшому, 29 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://creditplus.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 7121241, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 3000 гривень строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до зміни найменування «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] .. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення кредиту та допустив прострочену заборгованість по кредиту, яка станом на 23 вересня 2024 року становила 15656 гривень 40 копійок, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 3000 гривень, заборгованість за відсотками 5492 гривень 40 копійок та заборгованість за нараховані відсотки за 120 календарних дні 7164 гривень. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з неї в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://credit7.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 3981625, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 1500 гривень (п. 1.2 Договору) строком на 350 днів (п. 1.3 Договору), зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 2% (п. 1.4.1 Договору) від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В подальшому 22 вересня 2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду та відповідач отримала кредитні кошти в сумі 2000 гривень на таких самих умовах та строках 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до зміни найменування «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] .. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3981625 станом на 24 травня 2024 року становить 27580 гривень, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 3500 гривень, заборгованість за відсотками 17220 гривень та заборгованість з а нараховані відсотки за 98 календарних дні 6860 гривень. 29 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://creditplus.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 7121241, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 3000 гривень (п. 1.3 Договору) строком на 360 днів (п. 1.4 Договору), зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Варто зазначити, що відповідно до п. 9.2 розділу 9 «Інші умови надання кредиту», в якості підпису позичальника та кредитодавця використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, який має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 7121241станом на 23 вересня 2024 року становила 15656 гривень 40 копійок, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 3000 гривень, заборгованість за відсотками 5492 гривень 40 копійок та заборгованість за нараховані відсотки за 120 календарних дні 7164 гривень. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до зміни найменування «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до відповідача. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин 1, 2 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю). Згідно частини 1 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частин 1, 2 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 100 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на офіційному веб-сайті позичальника у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Факт отримання відповідачем кредиту від позивача підтверджується підписаним договором кредиту, платіжними дорученнями, відповідно до яких було здійснено перерахування кредитних коштів на платіжну банківську карту відповідача а також випискою АТ КБ «Приватнбанк» про зарахування на рахунок [PERSON] грошових коштів. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Приймаючи до уваги, що зобов`язання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, то суд вважає, що правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до п. 1 ч ст. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст. 205, 207, 512, 514, 526, 549, 551, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 626, 628, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved