Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 07.03.2019 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.12.2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 31.01.2019 року в загальній сумі 121854,36 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10.04.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки на момент звернення з позовом, позивач втратив своє право як кредитор на звернення стягнення суми заборгованості у зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки право вимоги за договором №б/н від 25.12.2007 р. виникло більш ніж три роки тому. Зазначив, що між ним та банком укладено 25.12.2007 р. кредитний договір №б/н. Відповідно до заяви позичальника, банк встановив йому кредитну лінію у розмірі 10000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом, щомісячним частковим поверненням кредитних коштів з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З наданих представником позивача матеріалів, вбачається, що ним дійсно було допущено невиконання умов договору, а саме несплата у встановлені договором строки платежів за кредитом та з процентів за користування кредитом. Вважає, що наявні підстави для застосування строків позовної давності. Карткою, на якій було встановлено кредитний ліміт, підтверджується, що строк її дії закінчився у січні 2016 року, тобто, зобов`язання він мав виконати до 31.01.2016 р. 24.05.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій вказав, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки на лицевій стороні, картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 р. Позивач звернувся до суду з позовом 28.02.2019р. А отже, згідно збільшеного строку позовної давності, який погоджений умовами договору, а також реєстру про відправки позову, строки позовної давності банком не пропущено. Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) складає 50 років, а отже строки позовної давності банком не порушено. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2019 року цивільну справу вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 13.11.2019 р. відповідачем подано заперечення, у яких, зокрема, вказав, що відповідно до наданих позивачем документів, сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. 30.01.2020 року представником позивача подано відповідь на заперечення, у яких просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18.05.2020 року представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів. 15.02.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.12.2007 р. в розмірі 20053,06 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита - 6423,16 грн., заборгованості за простроченими відсотками 12285,86 грн., заборгованості за пенею 1343,94 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.04.2021 року зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" надати суду письмові пояснення та відповідні докази з приводу внесення грошових коштів у розмірі 277372,15 грн., саме відповідачем [PERSON] , судове засідання відкладено. 30.04.2021 року, 12.05.2021 року представником позивача подано виписку по рахунку відповідача. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, в матеріалах справи наяний відзив на позов. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач вказує, що 25.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання відповідачем заяви №б/н від 25.12.2007 року відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит. На підтвердження зазначених обставин Банком додано до позовної заяви «анкету-заяву без номеру від 25.12.2007 р., в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, номери засобів зв`язку, відмітки уповноваженої особи про видачу кредитної картки №41496258323209393 зі встановленням кредитного ліміту в розмірі 10 тис. грн, сплатою базової відсоткової ставки 30% із розрахунку 360 днів в році, строк дії ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. 16.01.2008 року [PERSON] підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD», БПОИК, якою визначено суттєві умови кредитування щодо відсотків, пені, за зняття коштів тощо. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 08.05.2019 р. №30.1.0.0/2-20190228/1447, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 25.12.2007 року отримав картки № [NUMBER] , [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року. За довідкою б/н про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 14.01.2008 р. старт карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту 10 тис. грн, 23.05.2011 р. збільшено кредитний ліміт до 13 тис. грн, 20.06.2011 року збільшено кредитний ліміт до 16 тис. грн, 25.06.2012 р. зменшено до 12100,00 грн, 31.07.2012 р. зменшено до 12100,00 грн, 03.09.2014 р. зменшено до 7480,00 грн., 28.10.2014 р. зменшено до 7040,00 грн, 16.12.2014 р. зменшено до 6670,00 грн, 18.08.2015 р. зменшено 6430,00 грн, 14.01.2020 р. зменшено до 0,00 грн. На підтвердження доводів про отримання відповідачем кредиту на підставі договору №б/н від 25.12.2007 року, а також на підтвердження доводів про наявність заборгованості за даним договором через неналежне виконання відповідачем умов договору, - Банком надано суду розрахунок заборгованості за період з 14.01.2008 року по 31.01.2021 року включно та вказано про наявність заборгованості у загальному розмірі 20053,06 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредита 6423,26 грн, заборгованість за простроченими відсотками 12285,86 грн, заборгованість по пені 1343,94 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку № 661-VI від 12 грудня 2008 року ЦК України доповнено статтею 1056-1, доповнено статтю 1061 ЦК України та статтю 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яким Банкам заборонено в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами, за винятком випадків, встановлених законом. Цей Закон набрав чинності 09 січня 2009 року. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи встановлено, що відповідачем [PERSON] 16.01.2008 року підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD» БПОИК, якою встановлено базову відсоткову ставку 2,5%, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році, комісію за зняття коштів 3% від суми операції в банкоматах та пунктах видачі Приватбанку, 3%+5 грн/1$ в банкоматах інших банків України, 3%+5 грн/3$ у закордонних банках. Відсоткова ставка (на місяць) на суму простроченої заборгованості 5,0% тощо. Враховуючи, що відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD» БПОИК слід виснувати про наявність доказів погодження умов надання банківських послуг. Таким чином, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD» БПОИК [PERSON] відповідно до статті 627 ЦК України добровільно погодився на умови договору, яким сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок, строк повернення коштів, та взяв на себе відповідні зобов`язання. Договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним. З наданої банком виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що останній після отримання картки неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, переказу коштів, розплачувалася за товари в магазинах, аптеках, так і частково погашав заборгованість по кредиту. Згідно наданої виписки по рахунку [PERSON] та пояснень АТ КБ «Приватбанк» від 12.05.2021 року, банком було прийнято рішення щодо списання штрафних санкцій, затвердженого Протоколом засідання Правління Банку від 11.08.2020 року в загальному розмірі 277372,15 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем умови договору належним чином не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі\~№ 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності\~щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом із виписки по рахунку [PERSON] встановлено, що відповідачем 09.12.2015 року було останнє поповнення картки в розмірі 50 грн, строк дії самої картки 53635423009930030 сплив в останній день місяця січня 2016 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 20.05.2019 року, про що свідчать відомості на конверті, з огляду на що, суд дійшов висновку про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, про застосування якої заявлено відповідачем у справі. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 17 грудня 2025 року. На підставі викладеного, ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed