Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 15959,57 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.05.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 603223. Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 603223 від 13.05.2021 року відповідачу був наданий кредит у гривні в розмірі 10000,00 грн., а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідачем було отримано кредитні кошти, але не виконані належним чином кредитні зобов`язання. Також, 28.08.2023 р. згідно умов Договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 603223 від 13.05.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 15959,57 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 8292,14 грн.; - заборгованість за відсотками становить 7667,43 грн.; Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. а також витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 18.08.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні. У судові засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, що у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути справу за відсутності представника позивача. В судові засідання, призначені на 18.09.2025, 06.11.2025, 11.12.2025 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не подавала. Відтак, судом 11.12.2025 постановлено провести розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи. Так, судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 603223 від 13.05.2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалось надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник (відповідач) зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього Договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Сума кредиту, яка була погоджена сторонами 12500,00 гривень. Строк надання кредиту 730 календарних днів. Дата повернення кредиту 13.05.2023, детальні терміни повернення кредиту вказуються в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксована, залежить від періоду користування кредитом та становить 25% на день за перший день користування кредитом та (9125% річних), за наступні дні користування кредитом 85% річних, орієнтовна реальна процентна ставка 207,84% річних. Зазначений договір був укладений в письмовій формі, містить також анкету-заяву до договору, підписаний відповідачем власноруч. Згідно платіжною інструкцією №821 від 13.05.2021 відповідачу за кредитним договором № 603223 від 13.05.2021 було перераховано 10000,00 грн. Такі ж дані зазначені в розрахунку позивача, наданому до позову. Отже, судом встановлено, на підставі наданих позивачем доказів, що відповідач отримав кредиту у сумі 10000,00 грн. та повинен був повернути кредитні кошти до 09.12.2023 року включно. 28.08.2023 р. згідно умов Договору факторингу №2808-23, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" було відступлене право вимоги за Кредитним Договором № 603223 від 13.05.2021 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Ці обставини підтверджені копією договору факторингу з додатками, витягом з додатку до Договору факторингу №2808-23, підписаними обома сторонами угоди. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту становить наразі таку ж суму, яка була передана позивачу, як новому кредитору за договором факторингу, а саме: 15959,57 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8292,14 грн.; заборгованість за відсотками становить 7667,43 грн. Зазначений розрахунок не спростований відповідачем. Суд вважає що позивач довів належними, допустимими та достовірними доказами укладення між первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів за зазначеним договором, а також набуття ним прав вимоги до відповідача за договором № 603223 від 13.05.2021 р. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона\~посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зважаючи на викладене, наявність заборгованості відповідача перед підтверджена належними та допустимими доказами у справі та підлягає стягненню на користь позивача у заявленій в позовній заяві сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог, то судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем та його представником надано такі докази: копія договору про надання правової (правничої) допомоги №42649746 від 01 січня 2025 року, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" про стягнення кредитної заборгованості, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Із зазначених документів вбачається факт надання правничих послуг [PERSON] на загальну суму 6000,00 грн. Однак, як вбачається з наданих документів, безпосередньо з наданням правничих послуг щодо судової справи, яка розглядається, пов`язані послуги на суму 3750,00 грн. за складання позовної заяви та формування додатків до позовної заяви. Щодо правничої допомоги з правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», суд вважає ці витрати такими, що не пов`язані із судової справою та не підлягають розподілу в якості судових витрат. Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу, та сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved