Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

09 квітня 2021 року представник позивача Акціонерного Товариства "УКРСИББАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів, [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН", Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про застосування наслідків нікчемного правочину, відновлення прав іпотеко держателя, уточнивши свої позовні вимоги 27 травня 2021 року остаточно просить суд: відновити права іпотекодержателя, скасувати державну реєстрацію погашення обтяження іпотекою та поновити запис про іпотеку на користь іпотекодержателя АТ «Укрсиббанк» (реєстраційний номер обтяження у Державному реєстрі іпотек 2949665, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28868656), стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1703260651103; скасувати державну реєстрацію погашення обтяження заборони відчуження та поновити запис про заборону відчуження ( реєстраційний номер 2880928 обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28868912), стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1703260651103; скасувати державну реєстрацію щодо припинення права власності за [PERSON] , здійснене на підставі рішення приватного нотаріуса Малий Олексія Сергійовича, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, індексний номер рішення: 44860914, та визнати право власності за [PERSON] стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1703260651103; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі рішення приватного нотаріуса Малий Олексія Сергійовича, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, індексний номер рішення 44860914 та припинити право власності [PERSON] , що зареєстроване на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу, серія та номер 2039, виданий 27.12.2018 року, видавник приватний нотаріус Малий Олексій Сергійович, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1703260651103, в рахунок погашення заборгованості на користь Акціонерного Товариства «УКРСИББАНК» (МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12), що виникла внаслідок невиконання [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) умов кредитного договору № 93-252 ДОУ 1 П від 15.02.2006 року у розмірі 160517,71 грн. (сто шістдесят тисяч п`ятсот сімнадцять гривень 71 коп.) звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження; стягнути з відповідачів на користь АТ «УКРСИББАНК судові витрати у розмірі 12622,77 грн пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: з [PERSON] у розмірі 9217, 77 грн; з [PERSON] у розмірі 2270, 00 грн. Стислий виклад позиції позивача Свої позовні вимоги представник обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк», (з 27 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 93-252 ДОУ 1П від 15 лютого 2006 року, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу 1 кредит (грошові кошти) траншами на загальну суму 15\~000, 00 доларів США, а відповідач 1 зобов`язався повернути наданий кредит щомісячно частками відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2013 року та сплатити проценти на умовах кредитного договору (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору) В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено та приватним нотаріусом Тітовою Т.С. нотаріально посвідчено іпотечний договір від 15 лютого 2006 року за реєстровим номером 496 та зареєстровано заборону відчуження за реєстровим номером 497. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку першої черги прийнята квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16 лютого 2006 року приватним нотаріусом Тітовою Т.С. зареєстровано заборону на нерухоме майно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстровий номер обтяження 2880928 та 09 березня 2006 року зареєстровано обтяження іпотека в Державному реєстрі іпотек, реєстровий номер обтяження 2949665. Іпотечний договір діє з моменту нотаріального посвідчення (в редакції ЗУ «Про іпотеку», що діяла на момент укладення цього договору) і до повного виконання зобов`язань, що забезпечені іпотекою. Також, між АКІБ «УкрСиббанк», (з 27.11.2018 року поточне найменування - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11016614000 від 05.07.2006 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено та приватним нотаріусом Тітовою Т.С. нотаріально посвідчено іпотечний договір від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929, та зареєстровано заборону відчуження за реєстровим номером 2930. Відповідно до умов п.1.1 та п.1.4 іпотечного договору в іпотеку другої черги прийнята квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протягом певного часу позичальниця виконувала кредитні зобов`язання по погашенню кредиту. Але з липня 2007 року позичальниця припинила сплачувати кредит та проценти, в зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість, тому Банк був змушений звернутися з позовом до суду. 15.06.2009 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-2318 вирішено стягнути на користь банку з [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі 191 138,83 грн., з яких 160517,71 грн. - заборгованість за кредитним договором № 93-252 ДОУ 1 П від 15.02.2006 року, та 30621,12 грн - за кредитним договором №11016614000 від 05.07.2006 року. У вересні 2009 року банк отримав в суді виконавчі листи та передав їх для примусового виконання до відповідних підрозділів Державної виконавчої служби України. Виконавчі листи неодноразово поверталися без виконання, станом на березень 2021 року виконання рішення триває. У АТ «УКРСИББАНК", як у кредитора, існували легітимні очікування на примусове виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № -2318, в т.ч. за рахунок нерухомого майна, що належало [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки, отримавши рішення суду про стягнення боргу, у кредитора є всі підстави розраховувати на його виконання, що виходить з принципу обов`язковості судових рішень. Однак, рішення суду залишається не виконаним. 12.12.2011 року право вимоги по кредитному договору №11016614000 від 05.07.2006 року та договору іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929 було відступлено позивачем на користь ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу від 12 грудня 2011 року з додатком №1. В січні 2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримав лист Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області від 12.11.2018 року та дізнався про те, що обтяження іпотекою та заборона відчуження були незаконно припинені. Листом від 12.11.2018 року начальник Яремчанського міського відділу державної виконаної служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Жигалюк І.В. повідомив про те, що 12.11.2018 року в другій половині дня було здійснено стороннє несанкціонованне втручання в роботу реєстрів Міністерства юстиції України шляхом незаконного копіювання особистого електронного носія ключової інформації головного державного виконавця Гуменюка Василя Васильовича, та внесено запис до Державного реєстру про припинення іпотеки квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . АТ «УКРСИББАНК» звернувся 27.06.2019 року із заявою про порушення кримінальної справи, однак справа досі не розслідувана. З інформаційної довідки від 01.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачаються наступні дії щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: : 1703260651103: 12 листопада 2018 року запис про іпотеку реєстраційний номер обтяження 2949665, (внесений на підставі іпотечного договору ВСО 158261 -158264 від 15 лютого 2006 року, приватний нотаріус Тітова Т.С., реєстр 497, іпотекодержатель АТ «Укрсиббанк», іпотекодавець [PERSON] , в Державному реєстрі іпотек погашено. 12.11.2018 року запис про обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер: 2880928 обтяження (внесений на підставі іпотечного договору ВСО 158261-158264 від 15 року, приватний нотаріус Тітова Т.С., реєстр, 497, іпотекодержатель АТ «УКРСИББАНК», власник [PERSON] ,) в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено. Звертає увагу суду на те, що банк не надавав ніяких заяв про погашення вказаних записів. Вказані записи були погашені безпідставно шляхом незаконного втручання в систему Державних реєстрів. 28.12.2012 року у Державному реєстрі іпотек (сторінка 11 довідки) під реєстраційним номером обтяження 13459854 зареєстровано обтяження - іпотека, підстава договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер 5207-5208 від 12.12.2011, видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., договір іпотеки від 05.07.2006 року, іпотекодержатель ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», майновий поручитель та боржник [PERSON] . З актуальної інформації зі спеціального підрозділу вбачається, що під номером запису про іпотеку 28843088 (спеціальний розділ), 28.12.2012 року 16:11:49 приватний нотаріус Калінюк О.Б. вніс наступні відомості про суб`єктів: боржник та майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель [PERSON] ; підстава для державної реєстрації: договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер 5207-5208, виданий приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., договір іпотеки від 05.07.2006 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію індексний номер 43965068 від 09.11.2018 (сторінка 5 довідки). Вказаний запис було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про іпотеку 29096332) (сторінка 3 довідки). 09.11.2018 року приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Калінюк О.Б. зареєстровано відступлення прав іпотеки номер запису про іпотеку 28843088, індексний номер рішення: 43968707, на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним, серія та номер 946 виданий 09.11.2018 року приватним нотаріусом Калинюк О.Б., іпотекодержатель ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН" змінено на іпотекодержатель [PERSON] (сторінка 6 довідки). 11.12.2018 року зареєстровано припинення іпотеки, номер запису про іпотеку 29096332 (перенесено із запису 28843088), на підставі довіреності та листа про припинення обтяження та іпотеки (відомості до реєстру вніс державний реєстратор Манюта Сергій Васильович, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» індексний номер рішення 44533790. 23.11.2018 року зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 29096133, державний реєстратор Манюта Сергій Васильович, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» індексний номер рішення 44236292, підстава для державної реєстрації: повідомлення про вручення від 28.03.2017 року, вимога про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер 731857 від 16.03.2017, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором 946 від 09.11.2018 року, іпотечний договір 2929 від 05.07.2006 року ( сторінка 2 довідки). 27.12.2018 року зареєстровано припинення права власності за [PERSON] та зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 29679733, підстава договір купівлі-продажу, серія та номер 2039, виданий 27.12.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С., відомості до реєстру вніс державний реєстратор приватний нотаріус Малий О.С., рішення про державну реєстрацію індексний номер 44860914 від 27.12.2018 року ( сторінки 1 та 2 довідки). Таким чином, з аналізу вказаних вище дій вбачається: 1) записи про погашення 12.11.2018 року обтяжень іпотекою (реєстраційний номер обтяження 2949665) та заборони відчуження вказаної квартири (реєстраційний номер 2880928 обтяження), де іпотекодержателем був АТ «УКРСИББАНК», були здійснені без згоди АТ «УКРСИББАНК» незаконно шляхом несанкціонованого втручання невідомих осіб до Державних реєстрів, та підлягають відновленню; 2) відступлення прав вимоги за договором іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929 відповідачем ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» на користь відповідача ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН", а в подальшому відповідачем ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН" на користь відповідача [PERSON] ; 3) прийняття [PERSON] у власність спірної квартири. Відповідно до прямої вказівки ст. 13 ЗУ «Про іпотеку» з переходом права власності до [PERSON] на спірну квартиру до [PERSON] перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором від 05.07.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Тітовою Т.С. за реєстровим номером 2929, ВСО 158261-158264, іпотекодержатель АТ «УКРСИББАНК»; 4) відчуження предмету іпотеки [PERSON] на користь [PERSON] було здійснено без згоди першочергового іпотекодерателя АТ «УКРСИББАНК» в порушення ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» та є нікчемним правочином. Договір купівлі-продажу серія та номер 2039, виданий 27.12.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С., є недійсним в силу 4. 3 ст. 9, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», а рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , індексний номер рішення 44860914 від 27.12.2018 року, що прийняте на підставі нікчемного правочину, підлягає скасування з одночасним скасуванням права власності [PERSON] на вказану вище квартиру. З метою захисту своїх прав та погашення заборгованості за кредитним договором № 93-252 ДОУ 1 П від 15.02.2006 року у розмірі 160517,71 грн позивач має право вимагати звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., та є предметом іпотеки першої черги за іпотечним договором від 15.02.2006 року, укладеним між [PERSON] та АТ УКРСИББАНК», та нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Тітовою Т.С. за реєстровим номером 496. АТ «УКРСИББАНК», як першочерговий іпотекодержатель, стверджує, що: не надавав будь-яких заяв про зняття обтяжень іпотекою та заборони відчуження щодо вказаної квартири, а також не надавав згоди [PERSON] на її відчуження на користь [PERSON] ; не отримував від [PERSON] коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 93-252 ДОУ 1 П від 15.02.2006 року та договором іпотеки першої черги від 15.02.2006 року при зверненні [PERSON] стягнення на предмет іпотеки та прийняття у власність предмету іпотеки шляхом позасудового звернення стягнення на нього в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Оскільки відчуження спірної квартири [PERSON] на користь [PERSON] було здійснено без згоди іпотекодержателя АТ «Укрсиббанк» та в силу ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження є нікчемним. Оскільки основне зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не припинене, договір іпотеки є діючим, представник і вимушений звернутися з позовом до суду. Не погоджуючись з позовними вимогами позивача від представника третьої особи ТОВ «Кей-Колект» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що 12.12.2011 року право вимоги по кредитному договору № 11016614000 від 05.07.2006 року та договором іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим № 2929 дійсно було відступлено позивачем на користь ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу від 12.12.2011 року з додатком № 1. Таким чином, позивач самостійно відступив право вимоги за договором кредиту та договором іпотеки ТОВ «Кей-Колект». Будь-яких застережень щодо неможливості подальшого відступлення права вимоги чи неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки Договір факторингу не містить. З огляду на викладене, ТОВ «Кей-Колект» мав право в подальшому відступити право вимоги за вказаними договорами іншому кредитору, зокрема на користь ТОВ «Інвестмент Корпорейшн». В подальшому ТОВ «Інвестмент Корпорейшн» також не було позбавлене права відступити права вимоги до іншої особи, а саме на користь [PERSON] . Таким чином, у даному випадку відсутні жодні порушення чинного законодавства з сторони ТОВ «Кей- Колект». Додатково зазначив, що згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про іпотеку», у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, наступним іпотекодержателем, попередній іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов`язання перед попереднім іпотекодержателем ще не настав. Якщо попередній іпотекодержатель не скористався цим правом, попередня іпотека є дійсною до повного задоволення вимоги попереднього іпотекодержателя за основним зобов`язанням, а право власності на предмет іпотеки переходить до нового власника разом з обтяженням цього майна попередньою іпотекою. Згідно ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про іпотеку», попередній іпотекодержатель має право на підставі письмової заяви припинити звернення стягнення на предмет іпотеки, ініційоване наступним іпотеко держателем, якщо таке стягнення матиме наслідком неповне задоволення вимог попереднього іпотекодержателя. У цьому разі вимоги наступного іпотекодержателя підлягають задоволенню після звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем і після повного задоволення його вимог, забезпечених іпотекою. Таким чином, Закон допускає можливість звернення на предмет іпотеки іпотекодавцем наступної черги без згоди іпотекодержателя першої черги (вищого пріоритету). При цьому іпотекодержатель вищого пріоритету має право припинити процедуру звернення стягнення за своєю заявою. Однак як вбачається з матеріалів справи з такою заявою АТ «УкрСиббанк» не звертався. Крім того, за положеннями ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про іпотеку» при ініціюванні процедури звернення стягнення на предмет іпотеки наступним іпотекодержателем, попередній іпотекодержатель також мав право ініціювати процедуру звернення стягнення. І навіть якщо він таким правом не скористався, то до нового власника переходять обов`язки іпотекодавця за іпотекою першої черги. Таким чином, в силу Закону іпотека АТ «УкрСиббанк» є чинною, а тому відсутні будь-які порушення прав позивача. Згідно ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Фактично вимоги позивача зводяться до оскарження процедури звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем другої черги без згоди попереднього іпотекодержателя. При цьому, згідно Закону право на оскарження процедури звернення стягнення на предмет іпотеки надано виключно іпотекодавцю, а не іншому іпотекодержателю. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити позивачу повністю. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 12 квітня 2021 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. (т.1 а.с. 68) 31 травня 2021 року Ухвалою суду в задоволені заяви позивача про забезпечення позову було відмовлено. (т.1 а.с. 90,97-99) 31 травня 2021 року Ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. (т.1 а.с. 91, 100-101) 26 листопада 2021 року надійшла відповідь щодо виконання ухвали суду про витребування доказів. (т.2 а.с. 96-97) 04 лютого 2022 року Ухвалою суду витребувані докази по справі. (т.2 а.с. 116-117) 17 лютого 2022 року надійшла відповідь на виконання ухвали суду. (т.2 а.с. 123-125) 02 листопада 2022 року Ухвалою суду витребувані докази по справі. (т.2 (а.с. 193-194) 22 листопада 2022 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга адвоката Безушко Вікторії Валеріївни в інтересах Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишено без задоволення, ухвалу Білгород Дністровського міськрайонного суду залишено без змін. (т.3 а.с. 131-135) 19 січня 2023 року представником позивача надана заява про забезпечення позову. (т.3 а.с. 148-147) 23 січня 2023 року Ухвалою суду в задоволені заяви представника позивача було відмовлено. (т.3 а.с. 161, 162-164). 11 липня 2025 року Ухвалою суду клопотання представника АТ «УКРСИББАНК» задоволено та витребувано докази по справі. 21 липня 2025 року на виконання ухвали суду надійшов лист КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 17.07.2025 № 818 з копією реєстраційної справи. 24 липня 2025 року на виконання ухвали суду надійшов лист відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №10-08/307/25 із завіреною належним чином копією реєстраційної справи. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Матеріали справи містять пояснення представника ТОВ «Кей-Колект», де зазначено проводити розгляд справи за відсутність представника. Відповідачі в судове не з`явилися, були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалою на місці, перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі докази надані сторонами, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно між АКІБ «УкрСиббанк», (з 27 листопада 2018 року поточне найменування Акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 93-252 ДОУ 1П від 15 лютого 2006 року, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу 1 кредит (грошові кошти) траншами н загальну суму 15\~000, 00 доларів США, а відповідач 1 зобов`язався повернути наданий кредит щомісячно частками відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2013 року та сплатити проценти на умовах кредитного договору (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору) В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено та приватним нотаріусом Тітовою Т.С. нотаріально посвідчено іпотечний договір від 15 лютого 2006 року за реєстровим номером 496 та зареєстровано заборону відчуження за реєстровим номером 497. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку першої черги прийнята квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16 лютого 2006 року приватним нотаріусом Тітовою Т.С. зареєстровано заборону на нерухоме майно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстровий номер обтяження 2880928 та 09 березня 2006 року зареєстровано обтяження іпотека в Державному реєстрі іпотек, реєстровий номер обтяження 2949665. Іпотечний договір діє з моменту нотаріального посвідчення (в редакції ЗУ «Про іпотеку», що діяла на момент укладення цього договору) і до повного виконання зобов`язань, що забезпечені іпотекою. Також, між АКІБ «УкрСиббанк», (з 27.11.2018 року поточне найменування - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11016614000 від 05.07.2006 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено та приватним нотаріусом Тітовою Т.С. нотаріально посвідчено іпотечний договір від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929, та зареєстровано заборону відчуження за реєстровим номером 2930. Відповідно до умов п.1.1 та п.1.4 іпотечного договору в іпотеку другої черги прийнята квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протягом певного часу позичальниця виконувала кредитні зобов`язання по погашенню кредиту. Але з липня 2007 року позичальниця припинила сплачувати кредит та проценти, в зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. 15.06.2009 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-2318 вирішено стягнути на користь банку з [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі 191 138,83 грн., з яких 160517,71 грн. - заборгованість за кредитним договором № 93-252 ДОУ 1 П від 15.02.2006 року, та 30621,12 грн - за кредитним договором №11016614000 від 05.07.2006 року. У вересні 2009 року банк отримав в суді виконавчі листи та передав їх для примусового виконання до відповідних підрозділів Державної виконавчої служби України. 12.12.2011 року право вимоги по кредитному договору №1 1016614000 від 05.07.2006 року та договору іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929 було відступлено позивачем на користь ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу від 12 грудня 2011 року з додатком №1. В січні 2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримав листа Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області від 12.11.2018 року та дізнався про те, що обтяження іпотекою та заборона відчуження були припинені. Листом від 12.11.2018 року начальник Яремчанського міського відділу державної виконаної служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Жигалюк І.В. повідомив про те, що 12.11.2018 року в другій половині дня було здійснено стороннє несанкціоноване втручання в роботу реєстрів Міністерства юстиції України шляхом незаконного копіювання особистого електронного носія ключової інформації головного державного виконавця Гуменюка Василя Васильовича, та внесено запис до Державного реєстру про припинення іпотеки квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . АТ «УКРСИББАНК» звернувся 27.06.2019 року із заявою про порушення кримінальної справи, однак справа не закінчена. З інформаційної довідки від 01.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачаються наступні дії щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1703260651103. Так, 12 листопада 2018 року запис про іпотеку реєстраційний номер обтяження 2949665, (внесений на підставі іпотечного договору ВСО 158261 -158264 від 15 лютого 2006 року, приватний нотаріус Тітова Т.С., реєстр 497, іпотекодержатель АТ «Укрсиббанк», іпотекодавець [PERSON] , в Державному реєстрі іпотек погашено. 12.11.2018 року запис про обтяження заборона на нерухоме майно реєстраційний номер: 2880928 обтяження (внесений на підставі іпотечного договору ВСО 158261-158264 від 15 року, приватний нотаріус Тітова Т.С., реєстр, 497, іпотекодержатель АТ «УКРСИББАНК», власник [PERSON] ,) в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено. 28.12.2012 року у Державному реєстрі іпотек (сторінка 11 довідки) під реєстраційним номером обтяження 13459854 зареєстровано обтяження - іпотека, підстава договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер 5207-5208 від 12.12.2011, видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., договір іпотеки від 05.07.2006 року, іпотекодержатель ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», майновий поручитель та боржник [PERSON] . З актуальної інформації зі спеціального підрозділу вбачається що під номером запису про іпотеку 28843088 (спеціальний розділ), 28.12.2012 року 16:11:49 приватний нотаріус Калінюк О.Б. вніс наступні відомості про суб`єктів: боржник та майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель [PERSON] ; підстава для державної реєстрації: договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер 5207-5208, виданий приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., договір іпотеки від 05.07.2006 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію індексний номер 43965068 від 09.11.2018 року (сторінка 5 довідки). Вказаний запис було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про іпотеку 29096332) (сторінка 3 довідки). 09.11.2018 року приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Калінюк О.Б. зареєстровано відступлення прав іпотеки номер запису про іпотеку 28843088, індексний номер рішення: 43968707, на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним, серія та номер 946 виданий 09.11.2018 року приватним нотаріусом Калинюк О.Б., іпотекодержатель ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН" змінено на іпотекодержатель [PERSON] (сторінка 6 довідки). 11.12.2018 року зареєстровано припинення іпотеки, номер запису про іпотеку 29096332 (перенесено із запису 28843088), на підставі довіреності та листа про припинення обтяження та іпотеки (відомості до реєстру вніс державний реєстратор Манюта Сергій Васильович, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг») індексний номер рішення 44533790. 23.11.2018 року зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 29096133, державний реєстратор Манюта Сергій Васильович, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» індексний номер рішення 44236292, підстава для державної реєстрації: повідомлення про вручення від 28.03.2017 року, вимога про усунення порушень основного зобов`язання, серія та номер 731857 від 16.03.2017, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором 946 від 09.11.2018 року, іпотечний договір 2929 від 05.07.2006 року ( сторінка 2 довідки). 27.12.2018 року зареєстровано припинення права власності за [PERSON] та зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 29679733, підстава договір купівлі-продажу, серія та номер 2039, виданий 27.12.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С., відомості до реєстру вніс державний реєстратор приватний нотаріус Малий О.С., рішення про державну реєстрацію індексний номер 44860914 від 27.12.2018 року (сторінки 1 та 2 довідки). Нормативне обґрунтування. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про іпотеку»\~зазначено, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до\~ст.\~4\~Закону України\~«Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до\~ст.\~5 Закону\~України «Про\~іпотеку»,\~предметом іпотеки\~можуть бути\~один або\~декілька об`єктів\~нерухомого майна\~за таких\~умов: нерухоме\~майно належить\~іпотекодавцю на\~праві власності\~або на\~праві господарського\~відання,\~якщо іпотекодавцем\~є державне\~або комунальне\~підприємство,\~установа чи\~організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, крім випадків, встановлених\~частиною дев`ятою\~цієї статті; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Предметом іпотеки може бути об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, який є складовою частиною об`єкта незавершеного будівництва, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт після набрання чинності\~Законом України\~"Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", за умови дотримання вимог Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому". Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути предметом іпотеки виключно у випадку, передбаченому\~Законом України\~"Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю". Частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності/спеціального майнового права на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Предметом іпотеки може бути право оренди чи користування нерухомим майном, що надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна, право оренди земельної ділянки, яке відповідно до закону може бути відчужене, передано у заставу орендарем, а також право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи для забудови (суперфіцій). Таке право оренди чи користування нерухомим майном для цілей цього Закону вважається нерухомим майном. Предметом іпотеки може бути об`єкт житлової нерухомості (у тому числі той, що буде споруджений у майбутньому), земельна ділянка, на якій розташовано такий об`єкт, які придбаваються або інвестування/фінансування будівництва яких здійснюється з використанням житлового сертифіката на придбання об`єкта житлової нерухомості та за рахунок кредиту у випадку, передбаченому\~частиною сімнадцятою\~статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на які накладено заборону відчуження. Передання такого об`єкта в наступну іпотеку та його відчуження, крім звернення стягнення на нього відповідно до цього Закону, забороняється. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Якщо інше\~не встановлено\~законом або\~іпотечним договором,\~іпотекою також\~забезпечуються вимоги\~іпотекодержателя щодо\~відшкодування: витрат,\~пов`язаних з\~пред`явленням вимоги\~за основним\~зобов`язанням і\~зверненням стягнення\~на предмет\~іпотеки; витрат\~на утримання\~і збереження\~предмета іпотеки; витрат\~на страхування\~предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку»,\~у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності (спеціальне майнове право) на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва. Вимоги частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються, якщо на момент переходу від іпотекодавця до іншої особи спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості, що є предметом іпотеки, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно була відсутня інформація про обтяження спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості іпотекою, і така особа не знала і не могла знати про наявність іпотеки. У такому разі задоволення вимоги іпотекодержателя може здійснюватися за рахунок іншого майна боржника. Відповідно до\~ст.\~24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням не допускається у разі видачі заставної. Після видачі заставної перехід прав іпотекодержателя за іпотечним договором та основним зобов`язанням до іншої особи здійснюється шляхом передачі заставної у встановленому цим Законом порядку. Оцінка аргументів сторін. Висновки суду. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання \~ \~ \~ \~ боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України "Про іпотеку"). Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною п`ятою статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладених в Постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 зробила наступні висновки: «Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23))». «Згідно з абзацом третім статті 1 Закону № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону № 898-IV). Отже, за вказаних умов забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема, в позасудовому порядку переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом». «У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. Як зазначено вище (див. розділ 7 постанови) при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно». Як встановлено, в ході судового розгляду справи, 12.12.2011 року право вимоги по кредитному договору №11016614000 від 05.07.2006 року та договору іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929 було відступлено позивачем на користь ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу від 12 грудня 2011 року з додатком №1. В січні 2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримав лист Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області від 12.11.2018 року та дізнався про те, що обтяження іпотекою та заборона відчуження були припинені. Листом від 12.11.2018 року начальник Яремчанського міського відділу державної виконаної служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Жигалюк І.В. повідомив про те, що 12.11.2018 року в другій половині дня було здійснено стороннє несанкціоноване втручання в роботу реєстрів Міністерства юстиції України шляхом незаконного копіювання особистого електронного носія ключової інформації головного державного виконавця Гуменюка Василя Васильовича, та внесено запис до Державного реєстру про припинення іпотеки квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Записи про погашення 12.11.2018 року обтяжень іпотекою (реєстраційний номер обтяження 2949665) та заборони відчуження вказаної квартири (реєстраційний номер 2880928 обтяження), де іпотекодержателем був АТ «УКРСИББАНК», були здійснені без згоди АТ «УКРСИББАНК» незаконно шляхом несанкціонованого втручання невідомих осіб до Державних реєстрів; відступлення прав вимоги за договором іпотеки другої черги від 05.07.2006 року за реєстровим номером 2929 відповідачем ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» на користь відповідача ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН", а в подальшому відповідачем ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН" на користь відповідача [PERSON] ; прийняття [PERSON] у власність спірної квартири. Відповідно до прямої вказівки ст. 13 ЗУ «Про іпотеку» з переходом права власності до [PERSON] на спірну квартиру до [PERSON] перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором від 05.07.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Тітовою Т.С. за реєстровим номером 2929, ВСО 158261-158264, іпотекодержатель АТ «УКРСИББАНК»; відчуження предмету іпотеки [PERSON] на користь [PERSON] було здійснено без згоди першочергового іпотекодерателя АТ «УКРСИББАНК» в порушення ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» та є нікчемним правочином. Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач не надавав заяв про погашення вказаних записів, вони внесені безпідставно шляхом незаконного втручання в систему Державних реєстрів. Верховний Суд у своїй постанові від 01.03.2021 року у справі № 201/16014/13-ц висловив позицію, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» до нового власника іпотечного майна переходять всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали іпотекодавцю на момент укладення договору про відчуження іпотечного майна, у тому числі права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні. Крім того, згідно із п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Рішенням Конституційного Суду України від 14 липня 2020 року № 8-р/2020 у справі № 3-67/2019(1457/19) за конституційною скаргою [PERSON] визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини першої статті 23 Закону України "Про іпотеку", та зазначено, що "іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки». «Отже, положення частини першої статті 23 Закону № 898 не порушують розумного балансу між правами та інтересами іпотекодержателя (кредитора) і іпотекодавця (набувача іпотечного майна). До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Водночас набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину". Забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема в позасудовому порядку, переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Таким чином суд прийшов до висновку, що іпотека не припинена, як наслідок, підстави для державної реєстрації відомостей про припинення іпотеки відсутні. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання права Іпотекодержателя Акціонерного Товариства «Укрсиббанк» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за іпотечним договором від 15.02.2006 року за реєстровим номером 496, посвідченим приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., за реєстровим номером 497 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. . Оскільки після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотеко держателя, вимоги щодо скасування державної реєстрації задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, спірної квартири в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк», що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору від 15.02.2006 року в розмірі 160\~517, 71 грн, способом реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, суд приходить до наступного. За змістом ч.1 ст.12, ч.1 ст.33 та ст.35 Закону, реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до ч.2 ст.35 Закону. Недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №310/11024/15-ц у постанові від 29.05.2019 року. Відповідно до розділу 2 п.2.1.1 Іпотечного договору від 15.02.2006 року, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. 2.1.2. У разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на Предмет іпотеки. 2.1.3. вимагати від іпотекодавця дотримання прав Іпотекодержателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку» за цим Договором; перевіряти стан Предмету іпотеки, для чого направляти своїх представників для проведення його огляду, документальної і фактичної перевірки відповідно до законодавства України. Відповідно до розділу 4, звернення стягнення, п.4.1. звернення стягнення Іпотекодержаателем у випадках зазначених в п.2.1.1 2..1.2 цього договору іпотеки; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця; у разі порушення Іпотекодавцем будь якого зобов`язання за цим Договором або будь якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим [PERSON] 4.2 Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. П.4.3. у випадках зазначених в п.п. 2.1.1. 2.1.2. цього договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» п.4.4., у разі невиконання Іпотекодавцем вимог, зазначених в повідомлені, про яке йдеться у п. 4.3, Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на Предмет іпотеки. 4.5. звернення стягнення за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до законодавства України. 4.6 звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки \~ \~ \~ \~та \~ \~ \~ \~відповідно \~ \~ \~ \~до \~ \~ \~ \~ст.36 \~ \~ \~ \~Закону \~ \~ \~ \~України \~ \~ \~ \~"Про \~ \~ \~ \~іпотеку" Відповідно до розділу .5, застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. 5.1. \~ \~ \~ \~у разі \~ \~ \~ \~настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього договору \~ \~ \~ \~іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. 5.2. В повідомленні, про яке йдеться в п.5.1., Іпотекодержатель зазначає який зі способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.3. \~ \~ \~ \~ст. \~ \~ \~ \~36 \~ \~ \~ \~Закону \~ \~ \~ \~ України "Про іпотеку", застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. 5.3., У разі законодавчої можливості при застосуванні передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.2 ч.3 ст.36 Закону України "Про іпотеку") право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1. \~ \~ \~ \~цього \~ \~ \~ \~договору \~ \~ \~ \~іпотеки, \~ \~ \~ \~в \~ \~ \~ \~порядку, передбаченому \~ \~ \~ \~чинним \~ \~ \~ \~законодавством. 5.4. У разі застосування права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.3 ч.3 ст.36 Закону України "Про іпотеку"), Іпотекодержатель реалізує норми ст.38 Закону України "Про іпотеку» і повідомлення, про яке йдеться в п.5.1., вважається повідомленням Іпотекодавцю про намір укласти договір купівлі-продажу Предмету іпотеки. Відповідно до\~ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього\~Закону. Загальновідомий факт, що\~Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно з\~Указом Президента №133/2022, воєнний стан продовжено ще на 30 днів до 25 квітня, який відповідними указами в подальшому продовжено і по сьогоднішній день. Відповідно до п. 8 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 5-2, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього\~Закону. Згідно ст. 16\~ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до статей\~12\~і\~33 Закону України «Про іпотеку»\~одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Відповідно до\~статті 36\~Закону України «Про іпотеку»\~способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є : 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37\~Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38\~Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05.04.2017 у справі № 6-3034цс16, та зроблено висновок, що «звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону,є неналежним способом захисту». Частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст. 37 Закону договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З урахуванням того, що сторони договору іпотеки передбачили спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі, то позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах задоволенню не підлягає. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2270 грн (одна вимога немайнового характеру)

Outcome: partial