Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4055602 від 08.12.2021, укладеним між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 35 808 грн 32 коп. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн 00 коп. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 08.12.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено Договір № 4055602, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" надало Відповідачу фінансовий кредит у сумі 15 000 грн 00 коп. Договір був укладений в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 26.07.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Позивач) було укладено Договір факторингу № 26-07/2024, за яким право вимоги до відповідача за договором № 4055602 від 08.12.2021 перейшло до позивача. Відповідач порушив умови договору, не повернувши кредит та не сплативши проценти, що підтверджується розрахунком заборгованості. Загальна сума заборгованості відповідача, згідно з розрахунком позивача станом на дату подання позову, становить 35 808 грн 32 коп, з яких: Заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 11 408 грн 00 коп; Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 21 550 грн 32 коп; Заборгованість за комісіями - 2 850 грн 00 коп. Заперечень щодо суми боргу чи доказів його погашення відповідач суду не надав. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України. Судом встановлено, що договір укладено в електронній формі, що не суперечить вимогам Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Підписання договору одноразовим ідентифікатором прирівнюється до власноручного підпису, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Також, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Судом встановлено, що Відповідач порушив умови кредитного договору, не повернувши кредитні кошти та не сплативши проценти у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Представлений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Щодо судових витрат, то відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів, тощо), які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Водночас, за приписами частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, у разі неподання стороною, що завила клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, документів, зазначених у частині третій цієї статті, суд відмовляє у задоволенні таких вимог. Розмір відшкодування судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, може бути зменшено судом, якщо заявлена сума є необґрунтованою або надмірно завищеною з огляду на складність справи, обсяг наданих послуг, ціну позову, час, витрачений адвокатом на надання послуг. Надані позивачем договір та акт про надання юридичної допомоги підтверджують факт надання послуг та їх вартість. Проте, суд, за власною ініціативою, з огляду на складність справи, яка є малозначною, типовість спору про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також обсяг наданих послуг вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. є надмірною. Враховуючи вищезазначені обставини та принципи розумності, співмірності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 6 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial