Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник ТОВ "ФК "Гелексі" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що між ТОВ "ФК "Гелексі" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено Договір позики №152853 від 15.03.2020 в електронній формі. Відповідно до вказаного договору відповідач прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору та підписав акцепт електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, процентна ставка становить 0,01 % в день від поточного залишку позики, комісія становить 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, а тому виникла заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову, яка становить суму 25 249,50 грн, з яких: 5\~000,00 грн заборгованість за позикою; 20 249,50 грн, заборгованість по процентам. ТОВ "ФК "Гелексі" просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 25 249,50 грн, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Заяви, клопотання учасників справи. В судове\~засідання позивач\~та його представник не з`явились, однак звернулись до суду із клопотаннями про розгляд позовної заяви без їх участі, позовні вимоги підтримують, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05.11.2025, у зв?язку із неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено, в тому числі за клопотанням відповідача на 19.11.2025, 09.12.2025 та 17.12.2025 У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, зазначає таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 15.03.2020 між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] укладено Договір позики №152853, що підтверджується копією зазначеного договору, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором позики. Згідно з п. п. 1.1., 1.2 договору ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі та строк встановлений цим договором. Відповідно до\~п.\~1.1.1\~договору встановлено\~наступні умови:\~-\~сума позики\~5\~000\~грн.\~Згідно з\~п.1.1.2\~договору плата\~за користування\~позикою у\~вигляді:\~п.1.1.2.1\~-\~процентів (надалі\~за текстом\~іменується "процентна\~ставка"\~в усіх\~відмінках)\~та складає\~0,1%\~(одна\~сота відсотка),\~в день\~від початкового\~залишку позики.;\~п.\~1.1.2.2\~-\~комісії (надалі\~за текстом\~іменується -\~"комісійна\~винагорода"\~в усіх\~відмінках)\~складає 1,5%\~(одна\~ціла п`ять\~десятих відсотка)\~в день\~від початкового\~розміру позики\~відповідно до\~п.\~1.1.1\~договору.\~Відповідно до\~п.п.\~1.1.3-1.1.5\~договору нарахування\~процентів за\~договором здійснюється\~за фактичну\~кількість календарних\~днів користування\~позикою.\~Нарахування комісії\~за договором\~здійснюється за\~фактичну кількість\~календарних днів\~користування позикою.\~Строк повернення\~позики (термін\~платежу): 13 квітня 2020 року. Відповідно до п.п. 1.2-.1.3 договору позика надається позичальнику в сумі, що зазначена в пп. 1.1.1 договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника ). Якщо позичальник повертає позику в той самий день, що і день отримання позики - позичальник сплачує на користь позикодавця компенсацію в розмірі 100,00 грн. В цьому випадку вимоги пп.1.1.2.-1.1.-4 не застосовуються. Відповідно до п.п. 4.2 - 4.4 договору позики сторони домовились, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору та розміщується в Особистому кабінеті. Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів, комісії за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику (перерахування коштів на банківський рахунок позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в п.п. 1.1.5 договору включно. У разі продовження строку договору позичальником, - нарахування процентів та комісійної винагороди за договором після продовження строку здійснюється за фактичну кількість календарних днів на яку продовжено строк договору. Згідно з п.п. 2.1-2.2 договору строк дії договору становить до повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Датою укладення договору є дата перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника. Згідно з п.5.3 договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три відсотка) в день від суми позики за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.3 договору, обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп.1.1.5 договору включно. Договір позики №152853 від 15.03.2020 із графіком платежів, паспортом позики, [PERSON] підписала електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав, надавши позичальнику позику в сумі 5\~000,00грн шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] , , що підтверджено копією листа №166281.ТОВ ФК "ЕЛАЄНС" від 01.09.2025 на підставі Договору\~№04/08-17-ПК\~від 04.08.2017\~ТОВ ФК\~ЕЛАЕНС (ТМ\~"ФОНДІ")\~ Згідно розрахунку заборгованості відповідача за Договором позики №152853 від 15.03.2020 за період\~з 12.06.2020\~по 07.11.2020\~заборгованість [PERSON] становить 25 249,50 грн, з яких: 5\~000,00 грн заборгованість за позикою; 20 249,50 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язується вчасно повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданої позики в строки, передбачені договором. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~ За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст. 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що між ТОВ "ФК "Гелексі" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено Договір позики №152853 від 15.03.2020 в електронній формі. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином тривалий час, а тому виникла заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову, яка становить суму 25 249,50 грн, з яких: 5\~000,00 грн заборгованість за позикою; 20 249,50 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених договорами платежів. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заявлених до стягнення судових витрат суд зазначає таке. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з оплатою поштових послуг відправлення. Як вбачається з наданої платіжної інструкції, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню із відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 5 000 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved