Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 29.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200519171 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 8844,08 грн., з встановленим строком користування з 29.04.2016 року по 29.05.2017 року. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплати відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі договору №7 БМ від 20.07.2020 року укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL 16N618071 проведеного 15.06.2020 р., що підтверджено постановою Північно-апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року, відповідно до якої позивача визнано єдиним на належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 05.05.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 26708,36 грн. з яких: 8844,08 заборгованість за кредитом, 17864,28 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, позивач нарахував на вказану заборгованість 3% річних в сумі 2405,95 грн. та інфляційні втрати в сумі 10445 грн. Позивач прохає поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 39559,31 грн., сплачений судовий збір, витрати на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідач вважається таким, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом \~встановлено,\~що 29.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом особистого підписання позичальником заяви №200519171. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит в сумі 8844,08 грн. строком на 395 днів (з 29.04.2016 року по 29.05.2017 року). /а.с.24, 25-27/ Розмір процентної ставки за кредитом становить 0,0001% річних. З умов підписаної заяви на отримання кредиту убачається, що він надається з метою придбання товару загальною вартістю 7564,07 грн. Факт надання кредиту підтверджується товарним чеком від 29 квітня 2016 року. /а.с.30/ Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог №7_БМ від 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги в тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачкою (№38921 у реєстрі). /а.с.33-36, 43-46/ Подібне відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. /а.с.7-18/ Вказане рішення виконане у примусовому порядку, що підтверджується постановами приватного виконавця. /а.с.21, 22/ Згідно реєстру боржників доданого до договору факторингу позивач набув від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» право вимоги заборгованості від [PERSON] в сумі 26708,36 грн. з яких: 8844,08 заборгованість за кредитом, 17864,28 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, фактором нараховані 3% річних та інфляційні витрати на існуючу кредитну заборгованість. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №200519171 від 29.04.2016 року фактором на суму кредитної заборгованості також нараховані інфляційні витрати в сумі 10445 грн. та 3% річних в сумі 2405,95 грн. за період з 05.05.2022 року до 05.05.2025 року. /а.с.32/ Загальний розмір заборгованості, що виник за кредитним договором, з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат становить 39559,31 грн. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, Отже, відповідачка отримала кредитні кошти на підставі кредитного договору укладеного з ПАТ «Банк Михайлівський», однак, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Заборгованість відповідачки залишається непогашеною. Право вимоги до відповідачки на законних підставах набуло ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано договір №26 про надання правової допомоги від 15.02.2024, додаткову угоду до договору №26 про надання правової допомоги від 15.02.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. /а.с.39, 40-42/ У договорі не конкретизовано його предмет. По суті він стосується надання широкого кола юридичних послуг, без обмеження конкретними позовними заявами щодо стягнення заборгованості. Згідно наданого детального опису робіт необхідних для надання правничої допомоги їх вартість склала 7000 грн. Втім, у наданому описі не зазначено якої саме позовної заяви стосуються надані послуги. Як підстава в описі зазначений договір про надання правничої допомоги №26 від 15 лютого 2024 року та додаткова угода б/н від 15 лютого 2024 року до нього. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно договору про надання правничої допомоги визначено строк його дії до 14 лютого 2025 року. Жодних додаткових угод про продовження строку дії укладеного договору про надання правничої допомоги не надано. Таким чином, на момент звернення до суду із позовною заявою (15.07.2025 року) строк дії договору про надання правничої допомоги сплив. За таких обставин, суд вважає недоведеними отримання позивачем послуг з правничої допомоги за вказаним договором та здійснення їх оплати, а тому не знаходить підстав для їх стягнення з відповідачки.

Outcome: approved