Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

05.11.2025\~позивач [PERSON] ,\~від імені\~та в\~інтересах якої\~діє представник\~адвокат Миньо\~М.М.,\~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Турківський відділ ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25.09.2024 по 31.10.2025 у розмірі 38 172 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят дві) грн 09 коп. Стислий виклад позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 18.10.2014 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01.01.2017 у справі № 458/1453/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Турківського районного суду Львівської області від 25.09.2014 у справі № 458/952/24 постановлено стягувати з боржника на користь стягувачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Турківського відділу Державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Попівняком А.Й. від 03.10.2024 відкрито виконавче провадження № 76198176 про стягнення з боржника на користь стягувачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки. [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2024 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що заборгованість по аліментах станом на 21.10.2025 становить 38172,09 грн, оскільки відповідач допустив прострочення сплати аліментів. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.11.2025 о 09:30 год., постановлено виклик відповідача здійснити шляхом скерування поштової кореспонденції на зазначену в позовній заяві адресу та через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. 26.11.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 16.12.2025 о 09:30 год. У судове засідання 16.12.2025 сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач 09.12.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та проведення судового засідання без його фіксації технічними засобами. Відповідач на неодноразові виклики суду в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач суду не направляв, як і не направляв жодних клопотань, в тому числі, з повідомленням про поважність причин його неявки в судові засідання. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи із направленням копії позовної заяви з доданими копіями всіх документів на відому адресу, проте конверти із відповідними документами (в т.ч. і про виклик у судові засідання на 26.11.2025 та на 16.12.2025) повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник третьої\~особи без\~самостійних вимог\~на предмет\~спору на\~стороні позивача Турківський відділ ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву (надійшла 20.11.2025) про розгляд справи без участі представника відділу виконавчої служби, в якій вказав, що боржник [PERSON] не сплачував аліменти на користь стягувача [PERSON] , згідно виконавчого провадження АСВП № 76198176 протягом періоду з 25.09.2024 по 31.10.2025, заборгованість по аліментах за цей період станом на 19.11.2025 становить 38172,09 грн. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 16.12.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи № 458/1181/25 на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, зміст спірних правовідносин та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2015, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01.02.2017 позов задоволено; шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.10.2014 у виконавчому комітеті Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області за актовим записом № 17- розірвано. Судовим наказом Турківського районного суду Львівської області від 25.09.2024 постановлено стягувати з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , громадянки України, РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини (доньки): [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно; починаючи стягнення з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.10.2024, відкрито виконавче провадження ВП №76198176 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини (доньки), [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП №76198176 від 21.10.2025, заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів, відповідно до зазначеного виконавчого документа за період з 25.09.2024 по 31.10.2025 станом на 21.10.2025 становить 38172, 09 грн. Відповідно до розрахунку позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON] з таблицею розрахунків за кожен місяць за який допущено прострочення пеня, з урахуванням максимального розміру, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, становить 38172, 09 грн. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 182 СК України). Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Тлумачення вказаних норм вказує, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 с. 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 25.09.2024 по 31.10.2025 сума пені становить 38172,09 грн, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів, які і просить стягнути позивач. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 21.10.2025, оскільки такий не спростований відповідачем. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. З`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. Згідно представленого розрахунку пені та з урахуванням обмеження, встановленого ч. 1 ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає стягненню неустойка (пеня) за період з 25.09.2024 по 31.10.2025 в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості за цей період, а саме в сумі 38172,09 грн, тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору під час подання позову, відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Таким чином, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 10.09.2024 у розмірі 86000 (вісімдесят шість) грн.

Outcome: approved