Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя 01 жовтня 2025 року надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2036258774 від 26.04.2021 року у розмірі 62\~595,50 грн., а також судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 26 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №2036258774, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 105\~953,00 грн., на споживчі цілі. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/03/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за зазначеним кредитним договором, у тому числі - щодо відповідачки [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників, сума заборгованості за основним тілом кредиту становить 62\~575,91 грн., а за процентами 19,59 грн. Заборгованість за комісіями відсутня. Позивач зазначає, що після відступлення права вимоги жодних платежів від відповідачки не надходило, що порушує умови кредитного договору та чинного законодавства (зокрема, ст.525, 530, 610, 625 ЦК України). Повідомлення про зміну кредитора було направлено, однак навіть за його ненадходження, згідно з правовою позицією Верховного Суду, боржник не звільняється від обов`язку виконання зобов`язань. Позов подано з урахуванням вимог ст.175 ЦПК України, розгляд справи пропонується у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищує встановленого для малозначних справ ліміту. До позову додано всі необхідні документи, включаючи кредитний договір, договір факторингу, розрахунок заборгованості та документ про сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 08.10.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати позов за правилами спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Шляхом публікації судового виклику на офіційному сайті «Судової влади України». Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст.208-283 ЦПК України заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 26 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (первісним кредитором) та [PERSON] було укладено кредитний договір №2036258774, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 25\~800,00 грн на споживчі цілі. Зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування покладалося на відповідача. Згідно з пунктами кредитного договору: Основна сума кредиту становила 105 953,00 грн, що направлялася на оплату вартості товару. Додатково з кредитних коштів виділялося 490,00 грн на оплату послуги СМС-інформування, яку надавав банк. Комісійна винагорода за видачу кредиту не стягувалась - становила 0 грн. Власний внесок позичальника (власна участь у вартості товару) становив 12000 грн. Договором було передбачено, що кінцевий строк повернення кредиту - 26 квітня 2023 року. Платежі здійснювалися щомісячно відповідно до графіка платежів, що є додатком до кредитного договору. Умови договору передбачали фіксовану процентну ставку в розмірі 0,01% річних, що діяла протягом усього строку кредитування. Таким чином, кредит мав характер споживчого акційного кредитування, без звичайного банківського відсоткового навантаження. Повернення кредиту та процентів мало здійснюватися безготівково, шляхом внесення грошових коштів у касу банку або перерахування на рахунок погашення боргових зобов`язань, в операційний час банківських днів (з 09:00 до 18:00). Надані банком реквізити для сплати визначались у відповідному додатку. Позичальник мав право на дострокове погашення кредиту без штрафних санкцій, що також передбачено умовами договору. Відповідно до умов договору, у разі прострочення виконання боргових зобов`язань, на позичальника покладалась відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 150 грн., за кожен випадок порушення, але не частіше одного разу на місяць. Забезпечення виконання кредитних зобов`язань шляхом укладення окремих договорів застави або поруки не передбачалося. Усі зобов`язання позичальника мали бути забезпечені усім майном, яке належить йому на праві власності відповідно до норм чинного цивільного законодавства. Суд встановив, що зазначені умови були погоджені сторонами добровільно, відповідачка підписала договір, ознайомившись з його умовами, а отже, зобов`язана дотримуватися їх у повному обсязі. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/03/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 14.03.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ЄАПБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх використання. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №2036258774 від 26.04.2021 та становить 62\~595,50 грн., з яких 62\~575,91 грн. загальна сума боргу по тілу; 19,59 грн. загальна сума боргу по відсотках. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Кредитор виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань виникла заборгованість на загальну суму 62\~595,50 грн., з яких 62\~575,91 грн. загальна сума боргу по тілу; 19,59 грн. загальна сума боргу по відсотках. Відповідно за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку із вищевикладеним суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved