Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просив визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на кв. [ADDRESS] , загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м, та яка складається з 3-х житлових кімнат: 1-а кімната площею 10,4 кв.м, 2-а кімната площею 17,4 кв.м, 3-тя кімната площею 17,7 кв.м, кухні площею 5,5 кв.м, ванної площею 1,8 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 7,0 кв.м, шафи площею 0,6 кв.м, балкону 1 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Спадкоємицею після смерті матері за законом є позивач. Право приватної власності на кв. [ADDRESS] , зареєстровано за матір`ю позивача [PERSON] Куп`янським бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло і записано у реєстрову книгу за № 93 р. 13030. [PERSON] за життя 10.11.2007 року склала заповіт на належну їй на праві власності квартиру та заповіла в рівних частинах своїм донькам [PERSON] , [INFO] , та позивачу, з умовою, що вони повинні надати право довічного проживання та користування вищезазначеною квартирою її чоловіку [PERSON] . Ані позивач, ані [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] від 10.11.2007 року після смерті матері до нотаріальної контори не подавали. [INFO] [PERSON] , донька померлої [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , на користь дочки померлої [PERSON] , [INFO] . Позивач подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори. 28.05.2025 року № 675/02-31 в.о. керівника Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , що належала померлій матері позивача у зв`язку з тим, що згідно з відповіді військової адміністрації від 06.05.2024 року № 12588 зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території Куп`янської міської громади, визначено комунальне підприємство «Куп`янське БТІ», яке здійснювало державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 01.012013 року, та яке внаслідок обстрілів та пожежі повністю знищено, інвентаризаційні справи, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені, працівники на вказаному підприємстві відсутні, господарську діяльність підприємство не здійснює, а тому, враховуючи неможливість отримання інформації про підтвердження факу державної реєстрації прав від комунального підприємства, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом не є можливим. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 31.07.2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.09.2025 року витребувано від Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи у повному обсязі, відкритої після смерті [PERSON] , дата та місце народження: [INFO] , м. Харків, дата смерті [INFO] , місце смерті: м. Суми, Сумська область, номер спадкової справи у спадковому реєстрі: 73402035, номер спадкової справи у нотаріуса: 566/2024. Ухвалою суду від 04.11.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач і представник позивача у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового розгляду, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового розгляду, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи, заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не надав. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05.10.2024 року. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11.05.1971 року [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] є [PERSON] . 15.12.1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.02.2011 року № 00008771607. 09.01.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу позивач не змінювала, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.01.1998 року, серії [NUMBER] . 25.06.2003 року [PERSON] одружилась з [PERSON] , після одруження позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.06.2003 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: кв. [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.12.1995 року КТ фірмою «Аудит-Куп`янськ», свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 25.12.1995 року № 1834. Рішенням № 808-VII від 20.04.2018 року Куп`янської міської ради затверджено словник вулиць м. Куп`янськ та с-ща Куп`янськ-Вузловий, відповідно до якого площа Жовтнева перейменована на площу Стадіонна без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд, що підтверджується інформаційною довідкою № 108 від 01.05.2025 року. Відповідно до технічного паспорта від 30.05.2024 року кв. [ADDRESS] має загальну площу 62,2 кв.м. [PERSON] за життя 10.11.2007 року склала заповіт на належну їй на праві власності квартиру та заповіла в рівних частинах своїм донькам [PERSON] , [INFO] , та позивачу, з умовою, що вони повинні надати право довічного проживання та користування вищезазначеною квартирою її чоловіку [PERSON] . Заповіт від 10.11.2007 року посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.О., зареєстрований в реєстрі за номером 5868. [INFO] [PERSON] , донька померлої [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері на користь позивача, що підтверджується заявою від 08.11.2024 року, постановою № 675/02-31 від 28.05.2025 року. Позивач подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] , дата та місце народження: [INFO] , м. Харків, дата смерті: [INFO] , 05.12.2024 року була заведена спадкова справа за номером 73402035, номер у нотаріуса: 566/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 79428505 від 05.12.2024 року. Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . 28.05.2025 року № 675/02-31 в.о. керівника Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , що належала померлій матері позивача у зв`язку з тим, що згідно з відповіді військової адміністрації від 06.05.2024 року № 12588 зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території Куп`янської міської громади, визначено комунальне підприємство «Куп`янське БТІ», яке здійснювало державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 01.012013 року, та яке внаслідок обстрілів та пожежі повністю знищено, інвентаризаційні справи, службова документація, комп`ютерна техніка та бази даних також знищені, працівники на вказаному підприємстві відсутні, господарську діяльність підприємство не здійснює, а тому, враховуючи неможливість отримання інформації про підтвердження факу державної реєстрації прав від комунального підприємства, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом не є можливим, що підтверджується копіями відповідної постанови. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до таких висновків. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Отже, позивач, яка є спадкоємцем померлої матері, у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, відомості про інших спадкоємців відсутні. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, включно з: квартира, житловий будинок, інші споруди, земельна ділянка, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Постановою нотаріуса відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , що належала померлій матері позивача у зв`язку з неможливістю отримання інформації про підтвердження факту проведення реєстраційних дій відносно вказаного нерухомого майна від комунального підприємства «Куп`янське БТІ». Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 цього Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Так, згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї із таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4 ст. 3 цього Закону). Положення п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Водночас суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у цьому листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем». Беручи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи те, що позивач фактично прийняла спадщину, звернувшись із заявою про її прийняття до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, при цьому спадкове майно було набуте спадкодавцем правомірно, беручи до уваги те, що кв. [ADDRESS] , загальною площею 62,2 кв.м, належала спадкодавцю на праві власності та була набута до набуття чинності ЦК України, що діє з 01.01.2004 року, Закон, який існував до 01.012004 року не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності в порядку спадкування на квартиру, на яку спадкодавець мав відповідний правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло. Згідно ст. 15 Закона України "Про власність" (діяв на час набуття права власності спадкодавцем) - наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мали право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" у редакції, чинній на момент приватизації квартири спадкодавцем, власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком) на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР В. Романовим 31.01.1966 (далі - Інструкція) - реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. П. 4 Інструкції передбачав, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Квартира [ADDRESS] , зареєстрована Куп`янським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за матір`ю позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1995, про що здійснено запис у реєстрову книгу за № 93 р. 13030. Вказана квартира відповідно до зазначених вище положень Закону «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» є зареєстрованою на праві приватної власності за спадкодавцем 26.12.1995, право власності спадкодавця на неї є дійсним та визнається Державою Україна на рівні Закону і виникло ще 26.12.1995 на підставі належного правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, згідно законодавства, яке діяло на той час (ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про власність» та ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"), тобто до 01.01.2013. [INFO] [PERSON] , донька померлої [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері на користь позивача, що підтверджується заявою від 08.11.2024 року, постановою № 675/02-31 від 28.05.2025 року. Позивач подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] , дата та місце народження: [INFO] , м. Харків, дата смерті: [INFO] , 05.12.2024 року була заведена спадкова справа за номером 73402035, номер у нотаріуса: 566/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 79428505 від 05.12.2024 року. При цьому, позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, оскільки у визначений ЦК України строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з неможливістю отримання інформації про підтвердження факту проведення реєстраційних дій відносно вказаної кваритри від комунального підприємства «Куп`янське БТІ». Слід зазначити, що неотримання нотаріусом (державним реєстратором) інформації про підтвердження факту проведення реєстраційних дій відносно вказаного нерухомого майна від комунального підприємства «Куп`янське БТІ» не є належною правовою підставою для обмеження прав спадкоємця на набуття речових прав на спадкове нерухоме майно, враховуючи також те, що така інформація не витребовується, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та відповідні документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості визнати право власності на квартиру, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved