Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Косей К.В. звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 листопада 2019 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Липецько-Полянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №13. У шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час, офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер і тому знаходиться на стадії розірвання. Представник позивача зазначає, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні спільні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Сторони не проживають разом з вересня 2023 року, спільне господарство не ведуть. Що стосується майнових правовідносин, то на сьогоднішній день спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також спору з приводу визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини немає. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та недоцільним і суперечитиме їхнім інтересам. Позивач просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. В позовній заяві представник позивача [PERSON] просила суд розглядати справу за відсутності сторони позивача. В разі неявки відповідача в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки сторона позивача не заперечує проти вирішення судом справи в заочному порядку.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 листопада 2019 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Липецько-Полянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №13, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2019 року. У шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 гривень.

Outcome: approved