Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що вона зверталась до відділу обслуговування громадян м. Хуст та Хустському району Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області для отримання консультації з приводу призначення їй пенсії за віком. При вивченні документів заявниці спеціалістами виявлено розбіжності у записах, а саме: згідно паспорту громадянки України заявниця по батькові записана: « [PERSON] », та народилася [INFO] , а в трудовій книжці вона записана по батькові на російській мові: « [PERSON] », та народилася [INFO] , хоча в додатку вкладиші до трудової книжки, де запис вже виконаний на українській мові заявниця по батькові записана правильно за даними паспорту: « [PERSON] », та дата народження: [INFO] . Вказані розбіжності є перешкодою для подальшого оформлення документів на призначення пенсії, тому заявниця просить суд постановити рішення про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] від 03.02.1984 року на прізвище ( [PERSON] ) [PERSON] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася. Представник заявниці адвокат Стець М.І. до суду подав письмову заяву без участі заявника та її представника. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи Хустської міської ради В.Попович до суду подала клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника Хустської міської ради за наявними матеріалами у справі. Заявлені вимоги залишає на розсуд суду . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] за актовим записом №37 заявниця народилася [INFO] та зазначена як [PERSON] . Відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 23.08.1997 року заявниця записана: « [PERSON] », яка народилася [INFO] . Паспорт громадянина України заявниці видано на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке\~ заповнене но на російській мові: « [PERSON] », оскільки вона народилася в с. Газли, Ромітанського району, Бухарської області, Узбекістан. При оформленні паспорту громадянки України та перекладу з російської на українську мови по батьткові: « [PERSON] » заявницю записано на українській мові « [PERSON] ».\~\~ Крім того встановлено, що заявниці видано трудову книжку серії [NUMBER] від 03.02.1984 року, в якій неправильно зазначено по батькові заявниці « [PERSON] », та дату народження заявниці: [INFO] , що не відповідає даним, що зазначені в паспорті громадянина України. Трудова книжна серії [NUMBER] оформлена в Україні, 03 лютого 1984 року, заповнена відділом кадрів «Укрнерудпром» на російській мові, на прізвище ( [PERSON] ), потім після реєстрації шлюбу виправлено на « [PERSON] », дата народження [INFO] зазначена неправильно, замість правильної дати народження: [INFO] . Через допущені помилки заявниця може втратити право на пенсійне забезпечення та не зарахування стажу роботи, що порушує її соціальні права. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності із положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди першої інстанції розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п.2.2. Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Як вбачається з п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів . Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно ч. 3ст.48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 1993року №301«Протрудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що заявниці [PERSON] , [INFO] належать правовстановлюючі документи, а саме: трудова книжка серії [NUMBER] від 03.02.1984 року видана на прізвище ( [PERSON] ) [PERSON] . Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у написанні анкетних даних, зазначених у правовстановлюючих документах, позбавляє її можливості оформити пенсію, а відтак суд вважає дану заявлену вимогу обґрунтованою та такою, що підлягають до задоволення. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved