Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

24 вересня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 526, 625-629, 638, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022 в розмірі 56 475 гривень, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень. В обґрунтування\~позову позивач\~послався на\~те,\~що 29.10.2022\~між [PERSON] \~та ТОВ\~«МІЛОАН» був\~укладений електронний\~договір про\~споживчий кредит\~№ 100469266,\~згідно з\~умовами якого\~відповідачу було\~надано грошові\~кошти у\~розмірі 15\~000\~гривень на\~умовах,\~визначених кредитним\~договором,\~а позичальник\~зобов`язалася повернути\~кредит,\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом\~на умовах\~та в\~терміни,\~що визначений\~договором.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 56\~475,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 15 000 гривень; заборгованість за процентами 40\~725 гривень; заборгованість за комісією 750 гривень. 28 лютого 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28.02.2023. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] (а. с. 3-7). Ухвалою судді від 26 вересня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 жовтня 2025 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача, в особі представника - адвоката Усенка Михайла Ігоровича, витребувано із Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступні докази: інформацію про те, чи належить банківська картка з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); інформацію про те, чи була успішною транзакція, здійснена 29.10.2022 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 15 000 гривень, із зазначенням призначення платежу «Кошти згідно договору 100469266»; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] та чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] (а. с. 60-62). Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року відкладено підготовче засідання на 18 листопада 2025 року на підставі пункту 1 частини другої статті 198, пункту 2 частини другої\~статті 223\~ЦПК України (а. с. 74-75). 17 листопада 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Денисова М.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надав доказів перерахування 15\~000 гривень на рахунок відповідача. Надане платіжне доручення не підтверджує зарахування на карту № [NUMBER] грошових коштів в сумі 15000 гривень. Позивач стверджує, що договір укладено в електронній формі, проте позивач не довів акцепт оферти (надсилання SMS з ідентифікатором та введення коду). Без логів чи підтверджень договір не чинний згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Реєстрації в особистому кабінеті Miloan чи підписання договору не було. Відсотки у розмірі 40\~725,00 гривень не обґрунтовані, оскільки відсутній детальний графік нарахування з урахуванням пунктів 2.2.2.-2.2.3. договору. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» також не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення з відповідача 750 гривень комісії необхідно відмовити. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Крім цього, безпідставним є вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач є кредитною організацією, відтак міг сам підготувати позов, який є типовим (а. с. 87-88). Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 01 грудня 2025 року (а. с. 92-93). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Денисов М.С. просив справу розглянути без його участі та без участі відповідача, у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2022 року [PERSON] на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит № 100469266, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, інформацію про освіту, місце роботи та щомісячні доходи (а. с. 17). З Анкети-заяви на кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року вбачається, що відповідачу [PERSON] погоджені наступні умови кредитування по вказаній заяві: сума кредиту 15 000 гривень; строк кредиту 15 днів; ставка процентів 0,10 % за кожен день користування; комісія за надання 5,00 % одноразово (зв. ст. а. с. 17). Анкета-заява на кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 100469266, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, додавання картки, автоматичну перевірку, заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підтвердження змін умов, обробку, підписання договору. Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використала для підтвердження підписання договору. 29 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 110469266, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами (далі кредитний договір № 110469266) (а. с. 18-23). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 110469266 кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. В пункті 1.2. кредитного договору № 110469266 зазначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 гривень. З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору № 110469266 вбачається, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 29.10.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 13.11.2022 (рекомендована дата платежу) (підпункт 1.3.1.). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 11.02.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (підпункт 1.3.2.). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 13.11.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11.02.2023 (останнього дня строку кредитування). Як вбачається\~з підпунктів\~1.5.1.-1.5.3.\~пункту 1.5.,\~пунктів 1.6. кредитного договору № 110469266, комісія за надання кредиту: 750 гривень, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 255 гривень, які нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40\~500,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору № 110469266 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно з пунктом 2.2.1. кредитного договору № 110469266, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат), вказаних в п. 1.4.. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2., в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору. Пунктом 2.2.2. кредитного договору № 110469266 передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3. договору. В пункті 2.4.1. кредитного договору № 110469266 визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно з п. 1.4. договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5, 3.2.6. договору. Пунктом 3.2.6. кредитного договору № 110469266 визначено, що кредитодавець має право, крім інших передбачених законодавством та цим договором прав, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Відповідно до пункту 3.3.2. кредитного договору № 110469266 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1.-1.5. та пунктом 2.4. цього договору. Як вбачається з Графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 110469266 від 29.10.2022, дата платежу 11.02.2023; загальна вартість кредиту 56\~475 гривень, в тому числі: кредит 15 000 гривень; комісія за надання кредиту 750 гривень; проценти 40\~725 гривень (а. с. 24). 29 жовтня 2022 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту № 110469266, який є Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 110469266 від 29.10.2022, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, в якому викладено основні умови кредитування (а. с. 25). Згідно із довідкою ТОВ «МІЛОАН» № б/н, підписаної представником ТОВ «МІЛОАН» Вініченком О.В., відповідач [PERSON] , з якою укладено договір про споживчий кредит № 110469266 від 29.10.2022, ідентифікована ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор V78507, дата і час відправки ідентифікатора позичальнику 29/10/2022 19:37, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +38\~095\~389 08 25 (а. с. 26). З платіжного доручення № 53381934 від 29.10.2022 видно, що 29.10.2022 ТОВ «МІЛОАН» було перераховано на картку [PERSON] № [NUMBER] 15\~000 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 100469266 (а. с. 27). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022 станом на 11.02.2023 становить 56 475 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15 000 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 30.10.2022 по 11.02.2023, у розмірі 40 725 гривень, заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 750 гривень (а. с. 28-29). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514\~ЦК України\~зазначено,\~що кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено договір відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, відповідно до пункту 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а. с. 30-35). Згідно з пунктом 1.2. договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Як вбачається\~з пунктів\~6.1.-\~6.2. договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 17\~451\~099,09 гривень станом на дату підписання сторонами цього договору. За цим договором кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку, передбаченому цим договором. Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру боржників (Додаток № 2) відповідно до п. 8.3.2. договору. Пунктом 7.1. договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т визначено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом п`яти робочих днів сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 474 376,43 гривень. Згідно з\~пунктом 13.1. договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31 грудня 2026 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. 26 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено Додаткову угоду до договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року (а. с. 36). Як вбачається\~з пункту\~1\~Акту приймання-передачі\~Реєстру боржників\~від 28\~лютого 2023\~року до\~договору відступлення прав\~вимоги №\~92-МЛ/Т\~від 28\~лютого 2023\~року,\~укладеного між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МІЛОАН» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,\~згідно з\~вимогами пункту\~8.3.\~договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 28 лютого 2023 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору, кількість боржників: 1203. Загальна сума заборгованості (кредитного портфелю): 17\~451\~099,09 гривень (а. с. 38). Відповідно до платіжної інструкції № 70321 від 28 лютого 2023 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» 474\~376,43 гривень в якості оплати за відступлення права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги № 92-МЛ/Т від 28.02.2023 (а. с. 39). Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28.02.2023, право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 100469266 від 29.10.2022 на загальну суму 56 475 гривень, з яких: 15 000 гривень сума заборгованості по тілу кредиту, 40 725 гривень заборгованість по процентах, 750 гривень заборгованість по комісії, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а. с. 37). Таким чином,\~вказаний договір\~набув чинності,\~за яким\~згідно з\~Актом приймання-передачі\~Реєстру боржників\~від 28\~лютого 2023\~року до\~договору відступлення прав\~вимоги №\~92-МЛ/Т,\~укладеного 28\~лютого 2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МІЛОАН» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,\~ вимоги\~за \~договором про\~ споживчий\~кредит №\~100469266,\~укладений 29.10.2022\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Питання дійсності договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, укладеного 28 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, укладеного 28 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. 12 вересня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було відправлено відповідачу [PERSON] претензію № 22358815 від 12.09.2025, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вимагало від відповідача виконати зобов`язання за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022 та негайно погасити заборгованість в сумі 56 475 гривень протягом трьох днів, що підтверджується копією досудової вимоги № 22358815 від 12.09.2025, проте вказана претензія залишилась не виконаною відповідачем (а. с. 40). Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про споживчий кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору про споживчий кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року, довідку б/н ТОВ «МІЛОАН», в якій зазначено, що договір про споживчий кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року підписаний позичальником [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор V78507; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор - +38095 389 08 25. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про споживчий кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. З урахуванням вищевикладеного, доводи представника відповідача - адвоката Денисова М.С. про те, що позивач не довів надсилання смс-повідомлення відповідачу, тому підписання договору не було, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги судом не приймаються, оскільки спростовуються інформацією, зазначеною в Анкеті-заяві на кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року, паперовій копії електронного договору про споживчий кредит № 100469266 від 29 жовтня 2022 року, довідці б/н ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію [PERSON] ( а.с. 17-26). Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-15714 від 17.10.2025, яка надійшла до суду на виконання ухвали судді від 26 вересня 2025 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Транзакція, здійснена 29.10.2022 на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 15\~000 гривень згідно з уточненою інформацією від партнерів із зазначенням призначення платежу «Кошти згідно договору 100469266», була успішною. 29.10.2022 на платіжну картку № [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 15\~000,00 гривень. Верифікація клієнта проводилась згідно з регламентом банку (а. с. 69-70). Таким чином, твердження представника відповідача - адвоката Денисова М.С. про те, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: платіжним дорученням № 53381934 від 29.10.2022, інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-15714 від 17.10.2025, відповідно до яких 29.10.2022 ТОВ «МІЛОАН» було перераховано на картку [PERSON] № [NUMBER] 15 000 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 100469266( а.с. 27, 69-70). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022 станом на 11.02.2023 становить 56 475 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15 000 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 30.10.2022 по 11.02.2023, у розмірі 40 725 гривень, заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 750 гривень (а. с. 28-29). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022, договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022 в розмірі 56 475 гривень, з яких: 15 000 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 40 725 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 30.10.2022 по 11.02.2023, в межах строку кредитування, 750 гривень заборгованість за комісією за надання кредиту. Суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за комісією за договором про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022 у розмірі 750 гривень, виходить із наступного. Як вбачається з підпункту 1.5.1. пункту 1.5. кредитного договору № 110469266, комісія за надання кредиту: 750 гривень, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування». Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; Як вбачається із частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Зі змісту укладеного договору про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022 року вбачається, що сторони погодили розмір комісії за надання кредиту та порядок її нарахування. Підписавши вказаний договір про споживчий кредит, відповідач [PERSON] погодилась з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати комісії, розмір якої визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Натомість відповідач погодилась зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Договір про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022 або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати комісії, є обов`язковими для виконання позичальником. З урахуванням\~викладеного,\~доводи представника\~відповідача \~адвоката Денисова М.С.,\~наведені у відзиві на позовну заяву,\~щодо незаконного нарахування комісії\~за обслуговування\~кредиту за договором про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022 у розмірі 750 гривень, є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, відтак судом до уваги не приймаються. Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, на яку посилається представник відповідача адвокат Денисов М.С. у відзиві на позовну заяву, не є релевантною до обставин цієї справи, тому викладена в ній правова позиція застосуванню не підлягає. У відзиві на позовну заяву представник позивача помилково зазначив, що відповідачу нарахована комісія за обслуговування кредиту, тоді як відповідачу нарахована комісія за надання в кредиту відповідно до пункту 1.5.1. вказаного договору, з умовами якого погодилася відповідач, підписавши договір про споживчий кредит № 100469266 від 29.10.2022. Аргументи представника\~відповідача \~адвоката Денисова\~М.С.,\~викладені у\~відзиві на\~позовну заяву,\~про те,\~що проценти,\~нараховані за\~договором про\~споживчий кредит\~№ 100469266\~від 29.10.2022,\~не обґрунтовані,\~бо в\~матеріалах справи\~відсутній детальний\~графік їх\~нарахування з\~урахуванням пунктів\~2.2.2-2.2.3.\~договору,\~не заслуговують\~на увагу,\~оскільки в\~матеріалах справи\~знаходиться Графік\~платежів,\~що є\~Додатком №\~1\~до договору\~про споживчий\~кредит №\~110469266\~від 29.10.2022,\~відповідно до\~якого загальна\~вартість кредиту\~ 56\~475,00\~гривень,\~в тому\~числі:\~кредит \~15\~000\~гривень;\~комісія за\~надання кредиту\~ 750\~гривень;\~проценти \~40\~725,00\~гривень (а.\~с.\~24),\~а також\~детальний розрахунок\~заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022, в якому зазначена інформація про нарахування процентів, їх сума, підстави нарахування, що відповідає умовам договору про споживчий кредит № 110469266 від 29.10.2022, які погоджені відповідачем [PERSON] .. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Усенко Михайло Ігорович надавав позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Апологет» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 (а. с. 43, 46). Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правової (правничої) допомоги, клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги № 0107, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта. Пунктом 1.2. договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 передбачено, що цим договором клієнт призначає виконавця своїм представником. Виконавець набуває права реалізовувати права клієнта, надавати від його імені пояснення, заяви, скарги, клопотання, а також представляти інтереси в усіх органах державної влади, судах загальної юрисдикції, в організаціях будь-яких форм власності та вчиняти інші дії, користуючись правами, які передбачені статтями 43, 49, 64 ЦПК України. Відповідно до пунктів 2.3.-2.4. договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107, вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8 000 гривень. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у Акті наданих послуг. Як вбачається з Акту № 1157 наданих послуг (правової (правничої) допомоги), який є Додатком до договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року, підписаного 05 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Апологет» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання Адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг відповідно до положень укладеного між ними договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025. Виконавцем надано клієнту, а клієнтом прийнято послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025: боржник [PERSON] ; кредитний договір № 100469266 від 29.10.2022. Сума наданих послуг відповідно до договору складає 8 000 гривень. Сторони не мають жодних претензій, скарг та зауважень одна до одної стосовно виконання ними договору № 0107 від 01.07.2025. Опис виконаної роботи вказаний в деталізованому описі до даного акту. Клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом одного року з моменту підписання акту (а. с. 44). Згідно з детальним описом наданих послуг до Акту № 1157 від 05.09.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року та Акту № 1157 від 05.09.2025, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг у справі, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100469266 від 29.10.2022, боржник [PERSON] , а саме: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 години; погодження правової позиції клієнта у справі 30 хвилин; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт., усього 6 годин 30 хвилин (а. с. 45). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно з положеннями \~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. За змістом пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до пункту 9 частини першої\~статті 1 цього Закону\~представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону). Згідно зі\~статтею 19 Закону\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду, який викладений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц. Враховуючи час, затрачений адвокатом Адвокатського об`єднання «Апологет» Усенком Михайлом Ігоровичем на надання послуг правової (правничої) допомоги, зазначених у детальному описі наданих послуг до Акту № 1157 від 05.09.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, суд вважає, що витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою були фактичними і неминучими, а їх розмір в розмірі 8 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. За таких\~обставин,\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~8\~000\~гривень. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони. Виходячи з викладеного, доводи представника відповідача адвоката Денисова М.С. про те, що вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною, оскільки позивач є кредитною організацією, тому міг сам підготувати позов, який є типовим, викладені у відзиві на позовну заяву, не заслуговують на увагу. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved