Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича, в якому просить стягнути з останнього моральну шкоду на його користь у розмірі 2000000 гривень, завдану порушенням його прав, що гарантовані ст. 40 Конституцією України, а саме: надання йому недостовірної інформації про відсутність у Височанській селищній раді в період з травня 2022 року по травень 2023 року продуктів харчування, які він повинен був отримати від Височанської селищної ради за постановою КМУ № 328/22, за ради її привласнення, що стала підставою порушення його прав, які гарантовані ст. 27, ст. 48 Конституції України, що заподіяло йому моральних страждань. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що\~20.03.2022 року Кабінет міністрів України прийняв постанову № 328 «деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану» (надалі постанова КМУ № 328/22). За вимогами цієї постанови було визначено, що на період дій воєнного стану, з метою задоволення загальних потреб функціонування держави, забезпечення територіальних громад, в регіонах на території яких тривають активні бойові дії, продовольчими товарами тривалого зберігання, здійснюється безоплатно. Обсяг закупівлі товарів було визначено вказаної постановою. Закуповувались товари за бюджетні кошти. Постановою було затверджено перелік та обсяг продуктових товарів для видачу на одну особу. На обласні військові адміністрації було покладено обов`язок затвердити порядок безоплатної видачі вказаних продовольчих товарів населенню та забезпечення їх передачі населенню власними ресурсами. Постановою КМУ № 328/22 у Додатку було визначено перелік і обсяг продовольчих товарів які повинна отримати одна особа. На виконання постанови КМУ № 328/22 ХВА 24.03.2022 року прийняла Розпорядження № 16. B за яким було визначено, що населенню повинні видаватись вказані товари безоплатно в обсягах визначених постановою КМУ № 328/22. Далі вказані продовольчі товари з ХОВА було передано на видачу до територіальних громад. Такі товари на передачу населенню отримала і Височанська селищна рада. 04.05.2022 року, позивач особисто звернувся до [PERSON] з Пропозицією передати йому визначені постановою КМУ № 328/22 продукти харчування, при тому вказав їх обсяг та перелік, які йому повинні бути видані. На його Пропозицію О. Мороз надав відповідь від 19.05.2022 року про те що означені продукти на цей час у селищній раді відсутні, але при їх надходженні йому про це повідомлять і їх він отримає. Згідно інформації яку позивачу надано з ХОВА такі продукти до Височанської селищної ради постійно надходили в період з квітня 2022 року по травень 2023 року, що надавало можливість О. Морозу організувати йому їх видачу. Але [PERSON] вирішив ввести позивача в оману і продукти харчування, які передбачено було мені видано за нормами постанови КМУ № 328/22 вирішив привласнити, що і здійснив. За вказаних обставин позивач, в порядку реалізації свого права, на відшкодування йому завданої моральної шкоди, як особі, яка зазнала порушення гарантованого права ст. 27, ст. 28, ст. 40 Конституції України, так як продукти харчування за вимогами постанови КМУ № 328/22, було виділено позивачу за ради збереження життєдіяльності під час військового стану і вони були передані до Височанської селищної ради для надання особисто позивачу, але не були йому наді так як Височанський селищний голова О. Мороз їх привласнив, вводячи [PERSON] , в оману про їх відсутність. Враховуючи все вище наведене, змусило позивача звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, з відшкодуванням моральної шкоди на загальних засадах. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 23 травня 2025 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому прохав постановити по справі № 635/3393/25 рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі. 03 червня 2025 року позивач [PERSON] надав відповідь на відзив. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи по суті за його відсутності на підставі його позовних вимог та отриманих судом доказів. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явивсябув повідомлений належним чином, матеріали справи містять відзив з його позицією. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Так, згідно зі\~статтею 19\~Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 55\~Конституції України\~визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. За\~ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно із п.3 ч.2 ст.\~11\~ЦК України завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Аналізуючи норми статей 11 та 23 ЦК України, за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як роз`яснено в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені\~статтею 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України\~в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах , тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Статті\~1173,\~1174 ЦК України\~є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі\~статті 1173 ЦК України. Судом встановлено, що 04 травня 2022 року, позивач особисто звернувся до [PERSON] з пропозицією передати йому визначені постановою КМУ № 328/22 продукти харчування, при тому вказав їх обсяг та перелік, які йому повинні бути видані. На його пропозицію [PERSON] надав відповідь від 19 травня 2022 року № 03-09/622 про те, що на теперішній час у селищній раді відсутні запитувані ним товари. В разі їх надходження, він буде повідомлено та матиме можливість їх отримати. Відповідно до відповіді Департаменту масових комунікацій та забезпечення доступу до публічної інформації Харківської обласної військової адміністрації від 19 лютого 2024 року № 14.01-12/519, вбачається, що відповідно до Порядку складання, подання та розгляду запитів на інформацію, розпорядником якої є Харківська обласна державна (військова) адміністрація, затвердженого розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 23.11.2020 № 763, що зареєстровано Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) 09.12.2020 за № 174/174, після реєстрації запиту на інформацію його копія разом із супровідним листом передається до структурного підрозділу Харківської обласної державної (військової) адміністрації, у компетенції якого знаходиться розгляд питання, що порушується у запиті на інформацію; структурний підрозділ обласної державної (військової) адміністрації здійснює подальший розгляд запиту, готує вичерпну інформацію щодо питань, порушених у інформаційному запиті, та надає її до Департаменту масових комунікацій та забезпечення доступу до публічної інформації Харківської обласної військової адміністрації. Враховуючи викладене, в межах компетенції надають отриманий від Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної військової адміністрації (далі - Департамент) перелік переданих Департаментом продуктів харчування та продуктових наборів Височанській селищній раді у 2022 - 2023 роках (додається). Крім того, зазначають, що продуктові набори сформовано відповідно до переліку товарів визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 328. Додаток реєстр видачі продуктів харчування та продуктових наборів Височанській селищній раді Департаментом агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19). Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року,\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Також, суд зазначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.\~48\~ЦПК\~України). Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.\~51\~ЦПК\~України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Результат аналізу ст.\~51 \~ЦПК\~України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у\~справі\~№ 523/9076/16-ц\~зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК\~України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Суд зазначає, що з огляду положення ст.1174 ЦК України належним відповідачем у даній справі, є Височанська селищна рада як орган місцевого самоврядування, на який покладено обов`язок щодо відшкодування шкоди,\~завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи зазначеного органу.\~Клопотань про заміну неналежного відповідача або про залучення Височанської селищної ради до участі у справі як співвідповідача [PERSON] не подавав. Як наслідок у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити з підстав їх пред`явлення до неналежного відповідача. Разом з тим, позивач не позбавлений права пред`явити позов про відшкодування\~моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю та діями посадових осіб органу місцевого самоврядування, до належного відповідача, а саме Височанської селищної ради. Згідно п.13 ч.2\~ст.3 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а тому судові витрати по розгляду цієї справи слід віднести на рахунок державного бюджету. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed