Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами щодо стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 15 838,85 гривень; суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.01.2025 року приблизно о 21 год. 01 хв. в м. Запоріжжі по пр. Соборному мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. За наслідком розгляду адміністративного матеріалу Жовтневим районним судом м. Запоріжжя відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винуватим у зазначеному ДТП. Оскільки на дату даної ДТП транспортний засіб відповідача не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.1 п.1. ст.43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою регламентну виплату із страхового відшкодування, у зв`язку з чим має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву не подав. Встановлені судом фактичні обставини справі та застосовані норми права Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2025р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а сама за скоєння дорожньо-транспортної пригоди 17.01.2025 р. за участю транспортних засобів «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Станом на час вчинення ДПТ цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована. Відповідно до Звіту №08-03-25 від 03.03.2025р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 25 373,51 гривень. 08.05.2025 МТСБУ, у зв`язку з настанням події, передбаченої підпунктом «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 13 788,85 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №14244 від 08.05.2025 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 2050,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 11881 від 23.04.2025 року. Загальний розмір витрат позивача складає 15 838,85 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України). Згідно з частинами 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч.2 ст.77 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування підтверджена матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача, в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (страховим відшкодуванням) у заявленому розмірі та вартості послуги експерта. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved