Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 136. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 12.09.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.08.2006 року, яке було видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 30.08.2006 року в графі "батько дитини" зазначено [PERSON] . Позивач зазначає, що [PERSON] з моменту розірвання шлюбу із відповідачем, а саме з вересня 2014 року по даний час повністю утримує дитину [PERSON] , а [PERSON] , який вважає є її батьком жодним чином не бере участі в утриманні дитини, фактично самоусунувся від її утримання, виховання та взагалі не спілкується ні з [PERSON] , ні з дитиною [PERSON] . Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12.10.2015 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно із рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14.20.2019 року було змінено розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] із 500 гривень щомісячно до 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухилявся від покладених на нього судом обов`язків, що підтверджується ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року на поданням Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) про оголошення в розшук боржника [PERSON] . Отже, до моменту досягнення спільною із відповідачем дитиною, [PERSON] , повноліття, аліменти на її утримання стягувалися з відповідача на підставі вище перерахованих рішень. Проте після досягнення дитиною 18-річного віку відповідні виплати припинилися. Спільна із відповідачем донька, [PERSON] , 07.08.2023 року вступила до Київського національного університету технології та дизайну на факультет дизайну, на денну форму навчання для здобуття вищої освіти ступеню «Бакалавр», що підтверджується договором №12064429 від 07.08.2023 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 100 000 (сто тисяч) гривень та, згідно договору, сплачується шляхом перерахування безготівкових платежів кожного семестру. На сьогодні [PERSON] продовжує навчатися на 2 курсі денної форми здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету дизайну Київського національного університету технології та дизайну. Про даний факт свідчить довідка з даного навчального закладу видана 04.03.2025 року. Окрім того, враховуючи, що університет, в якому навчається донька позивачки знаходиться територіально віддалено від місця проживання доньки із матір`ю, позивач, окрім здійснення оплати за навчання доньки та супутніх із ним витрат, змушена винаймати їй житло. Про це свідчить договір № Ст 45/39-23 найму житлового приміщення у гуртожитку КНУТД на 2024/2025 навчальний рік від 01.08.2025 року. Відповідно до вище вказаного договору наймач приймає в строкове платне користування жиле приміщення, що являє собою ліжко-місце в кімнаті № [NUMBER] у гуртожитку КНУТД № 7, яке розташоване за адресою [ADDRESS] та зобов`язується провести оплату за проживання в гуртожитку авансовано за навчальний рік у сумі 10450 гривень. Позивач зазначає, що наразі повноцінне утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, є для неї ускладненим у зв`язку із тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною на строк до досягнення дитиною 3 років, що підтверджується довідкою № 01-22/123 від 14.04.2025 року, виданою за місцем роботи. Разом з тим, як стверджує позивач,наразі [PERSON] проходить службу у Збройних Силах України та отримує високе грошове забезпечення, отже має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка цього вкрай потребує. Таким чином, враховуючи те, що спільна із відповідачем дочка продовжує навчання у навчальному закладі, знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, не має самостійного заробітку, потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати таку допомогу, і, відповідно до вимог ст. 199 СК України, з метою забезпечення належного рівня життя та реалізації конституційного права на освіту, позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] . Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.04.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні. У судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно паспорта № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народилася в м.Немирів Немирівського району Вінницької області. Згідно витягу №8500 з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м.Вінниця. Її батьками записані: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Відповідно до витягу №9967 з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12.09.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 12.10.2015 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14.02.2016 змінено розмір стягуваних аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 500 грн. на 1200 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 задоволено подання Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) та оголошено в розшук боржника [PERSON] . Згідно довідки №60 від 04.03.2025, виданої Київським національним університетом технологій та дизайну, [PERSON] є студенткою гр. БДг 1-23, ІІ курсу денної форми здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Закінчує університет 30.06.2027. Відповідно до договору №12064429 від 07.08.2023 Київським національним університетом технологій та дизайну проректором [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання освітньої послуги для [PERSON] , а саме здобуття вищої освіти на факультеті дизайну, денна форма з 01.09.2023 по 30.06.2027. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 100 000 грн. Згідно договору №Ст 45/39-23 найму жилого приміщення у гуртожитку КНУТД на 2024-2025 навчальний рік від 01.08.2024 Київським національним університетом технологій та дизайну в особі заступника проректора з науково-педагогічної діяльності [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму жилого приміщення у гуртожитку КНУТД вартістю 10450 грн. на рік. Згідно довідки №01-22/123 від 14.04.2025, виданої Відділом у справах сім`ї, молоді та спорту Немирівської міської ради, [PERSON] , займає посаду головного спеціаліста бухгалтера Відділу у справах сім`ї, молоді та спорту Немирівської міської ради, наразі перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.09.2024. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу. Правовими нормами ст. 199 СК України визначений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Правовими нормами ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я і матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання врегульовані главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199,200і201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відтак, із системного аналізу вказаних норм виходить, що під час судового розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , який є особою працездатного віку, має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині [PERSON] , яка продовжує навчання. При вирішенні питання розміру аліментів, враховуючи обставини, визначені в ст. 182 СК України, - матеріальне становище дитини і відповідача, інші обставини, які мають істотне значення, розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку, на проживання, на харчування та на одяг дитини, яка навчається, визнання позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку, про задоволення позову, а саме, стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки його всього заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви (14.04.2025) до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Такий розмір аліментів буде достатнім для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Згідно з ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.6ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з відповідною позовною заявою, адже приписами вказаної норми визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved