Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

07 листопада 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідачки, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Журавльовим С.Г., що діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 11 серпня 2025 року. В позові зазначено, що 27 квітня 2021 року між АТ "Мегабанк" та [PERSON] укладено Договір №TDB.2021.0001.11532 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ "Мегабанк". На виконання вказаного договору банк відкрив відповідачці поточний рахунок та видав платіжну картку з кредитним лімітом, однак остання зобов`язань щодо повернення кредиту та відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, що складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) 9995,35 грн. та заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 23380,04 грн. 03 вересня 2024 року між АТ "Мегабанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" було укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким новий кредитор набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідачки за кредитним договором №TDB.2021.0001.11532 від 27 квітня 2021 року. Користуючись даним правом ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" 27 грудня 2024 року уклало з ТОВ "ФК Єврокредит" договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ "ФК Єврокредит" набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за Основними Договорами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №TDB.2021.0001.11532 від 27 квітня 2021 року, сформованої АТ "Мегабанк", станом на 03 вересня 2024 року заборгованість відповідачки становить 33375,39 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "ФК Єврокредит" заборгованість, в розмірі 33375,39 грн., судовий збір, в сумі 2422,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги, в сумі 11200,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2021 року між АТ «Мегабанк» та відповідачкою було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб карткових продуктів «todobank» №TDB.2021.0001.11532, за яким на ім`я відповідачки було відкрито поточний рахунок та видано платіжну катку з кредитним лімітом 200000 грн., строком користування коштами 12 місяців, базовою процентною ставкою 56% річних, пільговим періодом 62 дні та процентною ставкою в пільговий період 0,0001% річних. На підтвердження укладення між сторонами вказаного договору позивачем надано копію заяви-договору підписаної відповідачкою особисто та тарифний пакет «todobank»\~(а.с.31,62-63). Крім того відповідачкою особисто підписано паспорт споживчого кредиту, де сторони детально визначили умови кредитування, зазначені в договорі (а.с.43). АТ «Мегабанк» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці поточний рахунок та видавши платіжну картку з кредитним лімітом, про що свідчить довідка про відкриття рахунку та виписка по рахунку, однак остання не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 33375,39 грн., яку за договором відступлення права вимоги №GLIN426240 від 03 вересня 2024 року було передано ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», яке в своє чергу за договором про відступлення права вимоги №1/12 від 27 грудня 2024 року передало її позивачу (а.с.11-16,30,32,34-40,44-52,61). Згідно розрахунку заборгованості відповідачці, станом на 03 вересня 2024 року, нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 33375,39 грн., з яких: 9995,35 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23380,04 грн. заборгованість за відсотками (а.с.42). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувалася за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом, в розмірі 33375,39 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн. (а.с.64). Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 11200,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01 липня 2025 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» та акт приймання-передачі послуг правничої допомоги від 14 серпня 2025 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] : проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1200,00 грн. та складання позовної заяви 10000,00 грн. (а.с.23-28,53). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 11200,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача лише 5000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved