Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У жовтні 2025 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] , Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки з кадастровим номером 5322881101:01:003:0428, площею 0,1109 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки з кадастровим номером 5322881101:01:003:0429, площею 0,2477 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0612, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради; \~ \~ \~ \~земельної ділянки, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0613, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради; \~ \~ \~ \~земельної ділянки, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0614, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради. Спадкову справу на майно померлого [INFO] [PERSON] відкрито у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.\~А. №\~\~4/2025, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 73481177. Згідно з довідкою від 06 червня 2025 року, виданою приватним нотаріусом Юрченко М. А., на майно померлого [INFO] [PERSON] спадкоємцями є: дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом шляхом подання заяви про прийняття спадщини від\~02\~січня 2025 року за № 8, та син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом реєстрації за місцем проживання спадкодавця на момент смерті останнього, що підтверджувалось довідкою ЦНАП Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 10 грудня 2014 року № 14-18/6/645. Водночас фактичним місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] , де він був зареєстрований 06 квітня 2022 року. Крім того, згідно з актом про обстеження факту проживання від 10 червня 2025 року, складеного комісією сусідів позивача вказано, що за адресою останнього місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована та постійно проживала на момент смерті останнього його дружина [PERSON] , яка займалась організацією поховання; син спадкодавця [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , з червня 2017 року не проживає. Заяву про відмову від прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини чи заяву щодо перешкоджання йому у проживанні в будинку [PERSON] не подавав. Після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця він не звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, як зазначалось вище, на підставі довідки ЦНАП нотаріусом визначено його як спадкоємця першої черги. Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини. Позивач стверджує, що її син [PERSON] з 2017 року проживає не за місцем своєї реєстрації, а на тимчасово окупованій території України (місто Макіївка Донецької області). Наміру повернутись до місця реєстрації він не висловлює і цікавості щодо спадкового майна не проявляє. Невизначеність щодо отримання позивачем спадкового майна у повному складі, порушує її спадкові права. Отже, наявні підстави ставити питання у позові щодо визнання права власності на все спадкове майно у порядку спадкування за законом за позивачем як за єдиним спадкоємцем. У зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом лише на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах у нотаріальному порядку, остання вимушена була звернутись до суду з метою захисту своїх спадкових прав. На підставі викладеного [PERSON] , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами «А-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сарай-літньої кухні «В», сарай «Г», гараж «Д», погреб під гаражем «Д», вбиральню «Е», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 4, колодязь № 3, вигрібну яму № 5; земельну ділянку, площею 0,1109 га, з кадастровим номером 5322881101:01:003:0428, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,2477 га, з кадастровим номером 5322881101:01:003:0429, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0612, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради; земельну ділянку, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0613, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради; земельну ділянку, площею 2,98 га, з кадастровим номером 5322881100:03:003:0614, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Вовчицької сільської ради. [PERSON] подав до суду заяву в електронній формі, на яку накладено кваліфікований електронний підпис, в якій вказував, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог, викладених позивачем, на зазначене у позові спадкове майно не претендує, хоча є спадкоємцем першої черги. Зазначив, що на час смерті спадкодавця був зареєстрований за однією адресою з батьком, проте фактично не проживає у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області з червня 2017 року, тобто фактично спадщину не прийняв. Вказував, що наразі проживає у місті Макіївці Донецької області, зареєстрований на [ADDRESS] з 06 квітня 2022 року. Погодився, що власником всього спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] (батька) буде [PERSON] (мати). У поданому до суду клопотанні Лубенська міська рада Лубенського району\~\~Полтавської області вказувала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. просила винести рішення на розсуд суду. Рух справи 02 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М. А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2025 року справу № 539/4370/25 передано судді Пилипчуку М. М. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 03 вересня 2025 року № 1730532 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 07 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, третій особі письмових пояснень щодо позову або відзиву. 07 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання для подачі уточненої позовної заяви, відкладено підготовче судове засідання на 20 жовтня 2025 року. [PERSON] 10 жовтня 2025 року подав до суду заяву в електронній формі, на яку накладено кваліфікований електронний підпис, про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Адвокат Кузьмич Н. О. 15 жовтня 2025 року подала до суду клопотання про залучення як співвідповідача Територіальну громаду в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області та долучення уточненої позовної заяви. До вказаного клопотання додано уточнену позовну заяву. Адвокат Кузьмич Н. О. подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи постанови про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 жовтня 2025 року залучено як співвідповідача Територіальну громаду в особі Лубенської міської\~\~ради Лубенського району Полтавської області, прийнято до розгляду нову\~\~редакцію позовної заяви, зобов`язано [PERSON] подати до суду докази надсилання\~\~копії нової редакції позовної заяви всім учасникам справи, витребувано у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. копію спадкової справи № 73481177, заведеної на майно померлого [INFO] [PERSON] , відкладено підготовче судове засідання на 05 листопада 2025 року. Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області 22 жовтня 2025\~\~року подала до суду клопотання про розгляд справи та ухвалення рішення за її відсутності. Вказувала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. 30 жовтня 2025 року до суду від приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. надійшла копія спадкової справи № 73481177, заведеної на майно померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2025 року зарито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на\~03\~грудня 2025 року, викликано в судове засідання учасників справи та свідків. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення\~відкладено на 11 грудня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 грудня 2007 року у справі № 2-2028/2008 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у вигляді будинку літ. «А-1», сараю літ. «Б», сараю-літня кухня літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», погребу під гаражем, вбиральні літ. «Е», колодязя № 3, огорожі № 1, 2. За змістом витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 17\~\~грудня 2007 року за № 17084474, будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 грудня 2007 року у справі № 2-2028/2008. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 12 червня 2025 року, сформованого 25 червня 2025 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ02:2227-9524-6194-0210), складається з: житлового будинку літ. «А-1», сараю «Б», погребу під «Д», гаража «Д», сараю-літньої кухні «В», вбиральні «Е», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 4, колодязя № 3, вигрібної ями № 5. Житловий будинок літ. «А-1» 1961 року побудови, сарай «Б» 1967 року побудови, погріб під «Д» 2000 року побудови, гараж «Д» 2000 року побудови, сарай-літня кухня «В» 1983 року побудови, сарай «Г» 1987\~року побудови, вбиральня «Е» 1987 року побудови, огорожа № 1 1987 року побудови, ворота з хвірткою № 4 2009 року побудови, колодязь № 3 1967 року побудови, вигрібна яма № 5 2009 року побудови. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 березня 2008 року, зареєстрованим у реєстрі за № 1-865, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,3586 га, розташованої у селі Вовчик на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,1109 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,2477 га, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 044789, виданого Вовчицькою сільською радою Лубенського району Полтавської області 21 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 248. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11 серпня 2025 року № НВ-6301398652025 зазначено: кадастровий номер земельної ділянки 532211110141:003:0421, місце розташування [ADDRESS] , категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,1109 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 11 серпня 2025 року, вид права право власності, прізвище, власне ім`я, по батькові [PERSON] , документ, якай є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування, Вовчицька сільська рада, 12 березня 2001 року, документ, що посвідчує право державний акт від 21 листопада 2001 року серії [NUMBER] . У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 серпня 2025 року № НВ-2601121872025 зазначено: кадастровий номер земельної ділянки 5322881101:01:003:0429, місце розташування [ADDRESS] , категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 0,2477 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 12 серпня 2025 року, вид права право власності, прізвище, власне ім`я, по батькові [PERSON] , документ, якай є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування, Вовчицька сільська рада, 12 березня 2001 року, документ, що посвідчує право державний акт від 21 листопада 2001 року серії [NUMBER] , вид обмеженій у використанні земельної ділянки охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження 0,0826 га. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від\~01\~жовтня 2003 року серії ПД № 023383 [PERSON] на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації від 26 листопада 2002 року № 444 є власником земельної ділянки, площею 2,98 га, яка розташована на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5322881100:03:003:0612. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 04 березня 2010 року серії ЯЖ № 744298 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВКІ № 523097 від 21 березня 2008 року є власником земельної ділянки, площею 2,98 га, яка розташована на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5322881100:03:003:0613. За змістом свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 08 квітня 2013 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-287, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,98 га, кадастровий номер 5322881100:03:003:0614, розташованої на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що належала\~спадкодавцеві [PERSON] \~на підставі\~державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ПЛ\~№ 023381, виданого Лубенською райдержадміністрацією Полтавської області, Лубенським районним відділом земельних ресурсів 01 жовтня 2003\~року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 819. У витязі з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 квітня 2013 року № 2127228 зазначено, що власником земельної ділянки, площею 2,98 га, кадастровий номер 5322881100:03:003:0614, розташованої на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі\~\~Вовчик Лубенського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 грудня 2024 року серії [NUMBER] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] (дружина) до [PERSON] (син), що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 жовтня 1978 року серії\~\~ [NUMBER] та свідоцтвом про народження від 02 січня 1980 року серії [NUMBER] . [PERSON] 02 січня 2025 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] 20 жовтня 2025 року подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до довідки ЦНАП Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 10 грудня 2024 року № 14-18/6/645 останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На час його смерті і по цей час за цією ж адресою зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. 06 червня 2025 року видала довідку про те, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, які прийняли спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину за законом шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 02 січня 2025 року за № 8. Син померлого [PERSON] прийняв спадщину за законом шляхом спільного проживання разом з померлим на момент смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою, виданою 10 грудня 2024 року ЦНАП Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області № 14-18/6/645 У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02 січня 2025 року № 79625513 зазначено, що Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. 02 січня 2025 року завела спадкову справу № 4/2025 (номер у спадковому реєстрі 73481177), спадкодавець [PERSON] . Згідно з актом обстеження факту проживання від 10 червня 2025 року, затвердженого старостою Вовчицького старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] зареєстрована та проживає у будинку покійного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією ж адресою зареєстрований син померлого [PERSON] , [INFO] . Фактично її син [PERSON] з червня 2017\~року за цією адресою не проживає. Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. 20 жовтня 2025 року винесла постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] на 1/1 частку житлового будинку [ADDRESS] , 1/1 частку земельної ділянки площею 0,1109 га з кадастровим номером 5322881101:01:003:0428, 1/1\~\~\~частку земельної ділянки площею 0,2477 га з кадастровим номером 5322881101:01:003:0429, 1/1 частку земельної ділянки площею 2,98 з кадастровим номером 5322881100:03:003:0612, 1/1 частку земельної ділянки площею 2,98 га з кадастровим номером 5322881100:03:003:0613, 1/1 частку земельної ділянки площею 2,98\~\~га з кадастровим номером 5322881100:03:003:0614 після смерті [INFO] [PERSON] . В указаній постанові зазначено, що після спливу 6-місячного строку з моменту смерті спадкодавця нотаріусом встановлюється коло спадкоємців. Згідно з даними спадкової справи № 4/2025 на майно померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги, а саме: дружина померлого [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, та син померлого [PERSON] , який був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду пояснення про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою позивача. Вказувала, що знає [PERSON] (позивача), її покійного чоловіка [PERSON] та їхнього сина [PERSON] , оскільки проживали по сусідству. Стверджувала, що [PERSON] не проживав разом з [PERSON] (спадкодавцем) на час спадщини останнього (05 грудня 2024 року), оскільки давно виїхав з місця проживання батьків. Зазначила, що останній раз бачила відповідача ще до війни (до 2022\~року). Позивач після смерті чоловіка проживає сама. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду пояснення про те, що за адресою: [ADDRESS] , знаходиться її дача (будинок та город), а та в цьому ж селі Вовчик і проживає (з 1991 року). Позивач проживає по сусідству з указаною дачею. Вказувала, що зі сторонами та [PERSON] давно знайома. [PERSON] з 2017 року не проживає у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області, з батьками вже давно не проживає. Відповідач не проживав з батьком ( [PERSON] ) на час смерті останнього та не приїжджав на його похорон. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою. Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності тощо). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті\~1217\~ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша та третя статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що спадкоємцями першої черги після [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син). [PERSON] 02 січня 2025 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а 20 жовтня 2025 року подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно з актом обстеження факту проживання від 10 червня 2025 року, затвердженого старостою Вовчицького старостинського округу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] зареєстрована та проживає у будинку покійного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією ж адресою зареєстрований син померлого [PERSON] , [INFO] . Фактично її син [PERSON] з червня 2017\~\~року за цією адресою не проживає. Вказані обставини підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки. Крім того, [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказував, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог, викладених позивачем, на зазначене у позові спадкове майно не претендує, хоча є спадкоємцем першої черги. Зазначив, що на час смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою, проте фактично не проживає у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області з червня 2017 року, тобто фактично спадщину не прийняв. Вказував, що наразі проживає у місті Макіївці Донецької області, зареєстрований на [ADDRESS] з 06 квітня 2022 року. Погодився, що власником всього спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] (батька) буде [PERSON] (мати). У статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 вказано, що для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті\~29\~ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком\~\~обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею\~2\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (постанова Верховного Суду від 25 червня 2025 року у справі № 306/1808/21). У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 204/1052/20 зазначено, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №\~484/747/17. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (частина перша статті 386 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, може бути визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання права власності на спадкове майно призведе до належного захисту порушеного та оспорюваного права спадкоємця [PERSON] . Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що позивач належним чином прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , водночас їхній син ( [PERSON] ) спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки у визначений статтею\~\~1270 ЦК України строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У матеріалах справи відсутні докази наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Встановлено, що приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.\~А. 20 жовтня 2025 року винесла постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спірне у цій справі майно, оскільки спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги, а саме: дружина померлого [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, та син померлого [PERSON] , який був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент його смерті. У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 вказано, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Оскільки позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до спірного майна померлого [INFO] [PERSON] , то права спадкоємця підлягають захисту у судовому порядку. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Оскільки позивач позбавлена можливості визнати право власності на спірне нерухоме майно, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, то суд вважає, що заявлені у справі вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. У матеріалах справи відсутні докази, що задоволення позову суперечить закону та порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved