Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

19.09.2025 до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.09.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С10.190.74264 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, на виконання умов якої банком було відкрито кредитну лінію на поточний рахунок позичальника у розмірі 15 000,00 грн. зі строком користування до 21.03.2024 та зі сплатою відсотків у розмірі передбаченому договором. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, за умовами якого останнє набуло право вимоги за угодою № С10.190.74264 від 21.09.2017 року. 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал » укладено договір факторингу №22/12-2023 за умовами якого останнє набуло право вимоги за угодою № С10.190.74264 від 21.09.2017 року. З огляду на те, що [PERSON] допустила неналежне виконання умов договору, що призвело до утворення заборгованості, позивач, який набув право вимоги за договором № С10.190.74264 від 21.09.2017 року, на підставі договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № С10.190.74264 від 21.09.2017 року, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Ушакевич М.П.в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в прохальній частині позову просила розгляд справи провести у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи була сповіщена в порядку, передбаченому ЦПК України, про причини неявки відповідач суд не повідомляла, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання відзиву на позов. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В сформованому правовому висновку Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну д (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певні дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України, передбачено, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 21.09.2027 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С10.190.74264 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, максимальний ліміт Кредитної лінії встановлено в розмірі 200 000 грн.; ліміт Кредитної лінії 15 000,00 грн., процентна ставка 24% річних. Банк на виконання умов договору надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до п.2 Угоди № С10.190.74264 від 21.09.2017 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти банк відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER] (а.с. 6-11). 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, за умовами якого останнє набуло право вимоги за угодою №С10.190.74264 від 21.09.2017 року (а.с. 32-41). 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023 за умовами якого останнє набуло право вимоги за угодою № С10.190.74264 від 21.09.2017 року (а.с. 44-51). На підтвердження факту надання коштів за угодою №С10.190.74264 від 21.09.2017 року, позивачем надано виписку за рахунком № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) станом на 19.12.2023 року (а.с. 12-22) та довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за угодою № С10.190.74264 від 21.09.2017 року станом на 19.12.2023 року із зазначенням лише загального розрахунку заборгованості (а.с. 23). Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду, позивач у позові виклав обставини, якими обґрунтував заявлені вимоги та зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, в позовній заяві не викладені обставини, за який саме період утворилася заборгованість за основним боргом у розмірі 13 681, 70 грн. та за відсотками по кредиту у розмірі 30 292,23 грн., та в якому порядку були нараховані такі відсотки, розмір процентної ставки, що була застосована для нарахування відсотків, тобто формули та обґрунтованого розрахунку суми відсотків, а також не містить зазначення доказів на підтвердження цих обставин. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Виходячи з виписки по рахунку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), де зазначено: вхідний 0,00 грн., вихідний - 0,00 грн. (а.с. 22) та враховуючи відсутність детального розрахунку заборгованості із зазначенням помісячного нарахування відсотків та суми боргу (а.с.23), з урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, оскільки не доведені належними та допустимими доказами у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed