Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості в якому вказує, що 16 грудня 2021 року між акціонерними товариством «Мегабанк» та відповідачем було укладено Договір № TDB.2021.0011.35505 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, за умовами якого встановлено відповідачу доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні та надано можливість користуватися кредитними коштами. Позивач вказує, що банк виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі та на умовах, передбачених договором, в свою чергу відповідач всупереч умовам договору, не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, в результаті чого його заборгованість станом на 03 вересня 2024 року складає 29260.46 гривень, а саме: - заборгованість за кредитом 9984.00 гривень; - заборгованість по сплаті відсотків 19276.46 гривень. 03 вересня 2024 року між акціонерним товариством «Мегабанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого акціонерне товариство «Мегабанк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за Договором № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, укладеним з відповідачем. В подальшому, 27 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та позивачем було укладено Договір № 1/12 про відступлення права вимоги та до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 29260.46 гривень. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в поданій позовній заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в\~судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. 29 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що позовна заява є необґрунтованою так як позивачем не надано підтвердження укладення кредитного договору та отримання відповідачем коштів, а додана до матеріалів справи виписка вказану інформацію не містить та є недійсною. Зазначає, що додані договори факторингу не містить інформацію про відступлення права вимоги до відповідача. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. /а.с.79-86/ 03 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій він зазначає, що позивачем надано всі належні докази на підтвердження переходу прав вимоги до відповідача, розмір заборгованості був розрахований у відповідності до умов кредитного договору. У матеріалах справи наявні виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, а надані виписки по особовому рахунку є первинними документами та підтверджують наявність заборгованості, в тому числі за відсотками. Зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги. /а.с.86-99/ Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між банком - акціонерним товариством «Мегабанк» та клієнтом - [PERSON] було укладено заяву-договір (індивідуальну частину) № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank, в якому [PERSON] зазначено особисті дані та він просить відкрити на його ім`я поточні рахунки: в гривні, доларах СІ1ІА, у Євро та надати платіжну картку міжнародної платіжної системи та встановити на його поточний рахунок у гривнях ліміт кредитної лінії в розмірі до 200 000 гривень на умовах згідно з Тарифами Банку та Паспортом споживчого кредиту. /а.с.59-60/ Умовами заяви-договору встановлено: - підписанням цієї Заяви- Договору Клієнт беззастережно підтверджує прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції AT «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті AT «МЕГАБАНК»: » www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com. /п.1/; - банк відкриває Клієнту: поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах СІ1ІА), № [NUMBER] (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю Банку /п.2/; - банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: - сума максимального ліміту кредитної лінії, грн. 200000.00; - орієнтовна загальна вартість кредиту, грн. 273000.00; - строк кредиту 12 місяців; - орієнтовна реальна річна процентна ставка, процентів річних 87.30 /п.5/. /а.с.59-60/ В Додатку до Договору № TDB.2021.0011.35505\~від 16\~грудня 2021\~року надано інформацію по тарифному пакету «todobank»: - загальні умови обслуговування картки; - відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки; - депозити; - страхування; - операції зарахування на рахунки, картки; - розрахункові операції за рахунками, картками; - додаткові послуги та сервіси; - умови обслуговування кредитної лінії/овердрафту. /а.с.49-50/ Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписано 16 грудня 2021 року [PERSON] , акціонерним товариством «Мегабанк» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; - додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. /а.с.52-53/ Як вбачається з довідки про відкриття рахунків від 22 грудня 2021 року, яка є додатком 1.1. до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank, клієнт [PERSON] , рахунки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . /а.с.54/ У Виписках по особовим рахункам за період з 16 грудня 2021 року по 02 грудня 2022 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року відображено платежі та нарахування по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] . /а.с.40-46, 55-58/ Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, [PERSON] , заборгованість станом на 03 вересня 2024 року становить 29260.46 гривень, а саме: - 9984.00 гривень заборгованість за основним боргом; - 19276.46 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. /а.с.47/ Відповідно до пункту 1 Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року, банк акціонерне товариство «Мегабанк» та новий кредитор товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Фінанс» уклали договір про наступне: - за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб- підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору. /а.с.13-15, 16, 17/ Згідно додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року, до нового кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступлено право вимоги: - [PERSON] , кредитний договір № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, борг всього 29260.46 гривень, а саме: - 9984.00 гривень основний борг; - 19276.46 гривень відсотки. /а.с.51/ 27 грудня 2024 року між Новим кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» та Кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами п.1 якого: - за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору. /а.с.11-12, 29/ Згідно витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, до нового кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» відступлено право вимоги: - [PERSON] , кредитний договір № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, борг всього 29260.46 гривень, а саме: - 9984.00 гривень основний борг; - 19276.46 гривень відсотки. /а.с.39/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України,\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено кредитний договір /а.с.59-60/ в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір особисто підписано відповідачем, чим підтверджено те, що відповідач ознайомився з текстом договору та Правилами, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодився з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту. Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем додано до матеріалів справи виписки за договором № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, за період з 16 грудня 2021 року по 02 грудня 2022 року /а.с.65-58/ та за період з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року /а.с.40-46/, які є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій та свідчить про користування кредитом та утворення заборгованості за кредитним договором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 03 вересня 2024 року виникла заборгованість в сумі 29260.46 гривень /а.с.47/, при цьому відповідач у поданому відзиві та під час розгляду справи не навів та не надав доказів на спростування вищезазначеної суми заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, право грошової вимоги до відповідача за договором № TDB.2021.0011.35505 від 16 грудня 2021 року, правомірно перейшло до позивача на підставі Договорів про відступлення права вимоги /а.с.11-12, 13-15/, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості. Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення: - 9984.00 гривень заборгованості за основним боргом; - 19276.46 гривень заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, а всього на загальну суму 29260.46 гривень є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окремо суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, факт існування кредитних відносин між банком та відповідачем підтверджується кредитним договором. Жодних доказів розірвання або визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору, у тому числі з підстав неотримання грошових коштів, відповідачем суду не надано. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання вказаного кредитного договору ЦК України\~та уклали цей договір, в якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200.00 гривень. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) \~ \~ \~ \~ Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано: - договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК Єврокредит» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» /а.с.23-26, 27, 28/; - акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12109114 від 14 серпня 2025 року, підписанням якого ТОВ «ФК Єврокредит» та адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» підтвердили, що об`єднання надало клієнту наступні послуги: боржник [PERSON] , надано послуги: - проведення юридичного та фінансового аналізу 1200.00 гривень; - складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника 10000.00 гривень, всього на загальну суму 11200.00 гривень /а.с.61/; - реєстр боржників від 21 липня 2025 року /а.с.48/. Представник відповідача в поданому відзиві зазначає, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу є не співмірними із ціною позову, значенням справи для сторони, складністю справи, виконаних адвокатом робіт та витраченим часом. У відповідності до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2025 року у справі № 922/449/21 (провадження № 61-14668св24). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18). Наданими представником позивача документами підтверджується факт надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «Альянс ЛТД» позивачу у даній справі. Разом з тим, враховуючи незначну складність справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, беручи до уваги невеликий обсяг доказування, співмірність розміру витрат із наданими адвокатським об`єднанням послугами (складання позовної заяви), з огляду на рівень складності справи, ціни позову, фактичний обсяг наданої правничої допомоги, заперечення відповідача, а також типовість таких позовних заяв, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених витрат на правничу допомогу в сумі 4000.00 гривень, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 гривень /а.с.30/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved