Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат у вигляді судового збору. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 06.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7625391944, який підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 07.10.2016 ТОВ «Фінансова компанія «центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 15.05.2024 АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №НІ/11/19-Ф ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17708,52 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаним договором позики, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.10.2025 ухвалою суду здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач отримала 09.12.2025, що підтверджується підписом у зворотному поштовому повідомлення. Відзив на позов не подала. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7625391944, згідно умов якого йому було надано кредит у розмірі 12395,89 грн на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.4). 07.10.2016 ТОВ «Фінансова компанія «центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.11-12). 15.05.2024 АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.13-15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором позики в сумі 17708,52 грн, з яких: 9761,02 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1564,13 грн сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією 6383,37 (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідача станом становить 17708,52 грн (а.с.10). Так, дійсно згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ЄАПБ». Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги від первісного кредитора до АТ «ТАСКОМБАНК». В матеріалах справи відсутній реєстр до договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 за яким як стверджує позивач АТ «ТАСКОМБАНК» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7625391944 та докази на підтвердження оплати за договором факторингу № ТАСЦФР-10-2016. Крім того, позивач посилається на договір факторингу, який був укладений з первісним кредитором та АТ «ТАСКОМБАНК» 07.10.2016, тоді як договір кредиту №7625391944 був укладений 06.05.2021, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Не може відступатися вимога, яка на час укладання договору факторингу ще не існувала. При цьому, ні договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, ні договір факторингу НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 не містить умов, за яких їх дія поширюється на кредитні договори, що виникли після їх укладення. Натомість, умовами договору факторингу передбачено, що предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, дія договору вичерпується відступленням права вимоги щодо визначених реєстром зобов`язань, і не поширюється на інші грошові зобов`язання. Таким чином, позивачем не підтверджено факту відступлення права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed