Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Адвокат Заянчуковський С.О. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістична компанія «Автобот» (далі - ТОВ «Автобот») звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. з [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що у першій заяві по суті спору (відзиві на позовну заяву) було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат відповідача в цій справі складає 60000 грн. До закінчення судових дебатів 27.10.2025 було повідомлено суд про подальше подання відповідної заяви. Станом на сьогоднішній день відповідачем понесені судові витрати під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 30000 грн. 10.12.2024 між відповідачем та АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір №11 про надання правничої (правової) допомоги. 29.10.2025 відповідач оплатив виставлений рахунок за правову допомогу згідно договору від 10.12.2024 №11 на суму 60000 грн. 29.10.2025 між сторонами підписано акт здачі-приймання наданої правничої (правової) допомоги. Таким чином, документально підтвердженою є оплата відповідачем витрат на професійну правничу допомогу за представництво його інтересів у справі №752/13851/24 у судах першої та апеляційної інстанції у розмірі 60000 грн, з яких за надання правової допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції підлягає стягненню 30000 грн. [PERSON] надав клопотання, в якому просив відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Свою позицію обґрунтував тим, що сума витрат, заявлена до стягнення відповідачем є необґрунтованою. Відсутні докази зустрічі адвоката з клієнтом. Правова допомога з підготовки та надання відзиву на його апеляційну скаргу на ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову надавались та участь в суді апеляційної інстанції адвокатом Заянчуковським С.О. здійснювалась від іншого АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ». Підготовка і подання відзиву, збирання доказів оцінені в 10000 грн., проте відповідачу було відмовлено в поновленні строку на подання відзиву. Підготовка клопотання про долучення доказів оцінена в 5000 грн., проте не зазначена погодинна оплата вартості цієї послуги. Участь у судових засіданнях 13.03.2025, 31.03.2025, 05.05.2025, 18.06.2025, 22.09.2025, 27.10.2025 та 06.11.2025 оцінена у 7000 грн. з посиланням на протоколи судових засідань, проте ці протоколи, які підтверджують правильність нарахувань, не надані. Реальність витрат (дійсність) є сумнівною. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Азовцева Д.О. просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. Відповідно до ч. ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходилась цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Автобот» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 27.10.2025 представник відповідача зробив заяву, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані впродовж п`яти днів після закінчення розгляду справи. 06.11.2025 судом ухвалене рішення, згідно з яким позовні вимоги залишені без задоволення. Під час ухвалення рішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. 07.11.2025 до суду надійшла заява адвоката Заянчуковського С.О. про відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу. 10.12.2024 між ТОВ «Автобот» та АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладений договір про надання правничої (правової) допомоги №11, умовами якого передбачене представництво інтересів клієнта, як відповідача, у цивільній справі №752/13851/24 (п.1.1.1.). В п.3.1. договору від 10.12.2024 №11 сторони погодили, що гонорар за виконання доручення , визначеного у п.1.1.1. договору у суді першої інстанції становить 60000 грн. 16.09.2024 АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ» на підставі договору від 11.07.2022 №00639 видало ордер адвокату Заянчуковському С.О. на представництво інтересів ТОВ «Автобот» в Голосіївському районному суді міста Києва. Копія договору від 11.07.2022 №00639 в матеріалах справи відсутня. Листом від 06.12.2024 №17 АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ» повідомило суд про припинення повноважень щодо представництва інтересів ТОВ «Автобот». 10.12.2024 АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ»на підставі договору від 10.12.2024 №11 видало ордер адвокату Заянчуковському С.О. на представництво інтересів ТОВ «Автобот» в Голосіївському районному суді міста Києва. 18.06.2025 АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» на підставі договору від 10.12.2024 №11 видало ордер адвокату Азовцевій Д.О. на представництво інтересів ТОВ «Автобот» в Голосіївському районному суді міста Києва. 29.10.2025ТОВ «Автобот» та АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» склали акт здачі-приймання правничої (правової) допомоги, гонорар 60000 грн. 29.10.2025 ТОВ «Автобот» сплатило на користь АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» 60000 грн. за послуги згідно договору від 28.10.2025 та згідно договору №11 від 10.12.2024. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктами 1, 2, 3 частини другої ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з рішення від 06.11.2025, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються з оплати судового збору, проте питання стягнення витрат на професійну правничу не вирішувалось, а тому слід ухвалити додаткове рішення по цій справі щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Вивчивши докази, надані відповідачем на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд дійшов висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що зазначені витрати не в повній мірі відповідають критерію розумності їхнього розміру, не є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, необхідністю надання таких послуг. Суд відзначає, що адвокат Заянчуковський С.О. здійснював представництво інтересів ТОВ «Автобот» під час розгляду скарги на ухвалу від 08.07.2024 та на ухвалу від 12.07.2024 на підставі ордеру, виданого АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ» відповідно до договору №00639 від 11.07.2022. Суд повторно зауважує, що копія договору №00639 від 11.07.2022, укладеного між ТОВ «Автобот» та АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ» в матеріалах справи відсутня. Адвокат Заянчуковський С.О. лише 10.12.2024 був уповноважений АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» на підставі договору від 10.12.2024 №11 на представництво інтересів ТОВ «Автобот» в Голосіївському районному суді міста Києва. Враховуючи викладене, суд вважає слушними доводи позивача, який зазначив, що правова допомога в суді апеляційної інстанції адвокатом Заянчуковським С.О. здійснювалась від іншого АО «ЛЕЩЕНКО, ДОРОШЕНКО І ПАРТНЕРИ» та вважає, що ці витрати в розмірі 5000 грн. відшкодуванню не підлягають. Також не підлягають відшкодуванню витрати на підготовка і подання відзиву, збирання доказів оцінені в 10000 грн., оскільки відповідачу ухвалою від 13.03.2025 було відмовлено в поновленні строку на подання відзиву. За підготовку клопотання про долучення доказів представник позивача просив стягнути в 5000 грн., проте не зазначив, за яке саме клопотання. За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити обсяг цього документу, його складність, кількість часу, яку необхідно було витрати на його складання. Виходячи з цього, суд відмовляє в стягненні цих витрат. За участь у судових засіданнях 13.03.2025, 31.03.2025, 05.05.2025, 18.06.2025, 22.09.2025, 27.10.2025 та 06.11.2025 представник відповідача просить стягнути 7000 грн. Суд відзначає, що 13.03.2025, 31.03.2025, 05.05.2025, 22.09.2025, 27.10.2025 та 06.11.2025 участь в судових засіданнях брав адвокат Заянчуковський А.О., а 18.06.2025 - адвокат Азовцева Д.О. Суд вважає, що витрати в розмірі 7000 грн. за участь адвокатів АО «ЛЕЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» в судових засіданнях є реальними, відповідають критеріям розумності та дійсності їх понесення, є співмірними з обсягом наданих послуг та дійсно були необхідними, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок позивача. Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial