Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Редько В.О., звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на квартиру за [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 1993 року постійно проживає у Канаді, з 2005 року набув статусу постійного резидента Канади. 26 червня 2025 року через свого представника звернувся до приватного нотаріуса Березій З.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом від 26 червня 2025 року нотаріус повідомив йому про пропуск строку для прийняття спадщини, наявність заповіту в його користь. Йому не було відомо про заповіт. Інші спадкоємці відсутні. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема таких як постійне проживання та робота у Канаді, введення на території України воєнного стану, а також відсутність відомостей про заповіт. Посилаючись на наведене, просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2025 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо його адвокат Редько О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні справи покладаються на думку суду. Відзиву на позов не подав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 1967 року. Згідно договору міни квартир від 27 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2533 встановлено, що у власність [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 травня 2024 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис за №968. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 листопада 2024 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис за №2137. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12 вересня 2023 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кондратенко О.О., зареєстрований в реєстрі за №990, яким все своє майно заповіт [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за № 81669041 від 26.06.2025 року, вказаний заповіт є чинний. Спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводились, що підтверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру за № 81669035 від 26.06.2025 року. Як встановлено із довідки ПП «Сонячне» за №70 від 09.12.2025 року та витягу про реєстрацію місця проживання, [PERSON] був зареєстрований один до дня смерті за адресою: [ADDRESS] Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом та за законом є позивач. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Березій З.А за №222/01-16/01-16 від 26 червня 2025 року, позивач [PERSON] , в інтересах якого діяла [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Нотаріусом повідомлено про наявність заповіту в його корить, відсутність спадкової справи, пропуск строку для прийняття спадщини та право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо Встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] . Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується матеріалами справи. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , строк для прийняття спадщини розпочався 12 листопада 2024 року і завершився 12 травня 2025 року. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 26 червня 2025 року. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що на момент смерті батька він перебував у Канаді, де постійно проживає та працює; введення на території України воєнного стану, що унеможливило перетин кордону та вчасне прийняття спадщини; відсутність інформації про наявність заповіту в його користь. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, незначний термін пропуску позивачем строку прийняття спадщини, факт постійного проживання та роботи позивача у Канаді, велику відстань між місцем постійного проживання позивача та місцем відкриття спадщини, суд вважає, що вказані обставини у сукупності слід визнати поважними причинами пропуску строку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. При цьому, судом враховано, що не визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме права позивача, як єдиного спадкоємця за заповітом та за законом, який бажає прийняти спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved