Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Передерій О.С., звернулася до Холодногірського районного\~суду м.\~Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між позивачем та відповідачем шлюб, зареєстрований 31 березня 2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №\~116. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31 березня 2021 р. між відповідачем - [PERSON] та позивачем - [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] . Впродовж останніх років між позивачем та відповідачем шлюбні відносини, фактично, припинилися. Позивач та відповідач мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Тривалий час позивач з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. З 2022 р. стосунки між позивачем та відповідачем остаточно припинилися, живе спілкування між ними як подружжям не відбувається. Неодноразові намагання уладнати сімейні стосунки не дали ніякого результату. Позивач не має бажання підтримувати далі сімейні стосунки з відповідачем. Позивач вважає, що примирення та збереження сім`ї є недоцільним та таким, що не відповідає інтересам і поглядам на життя позивача, та наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Холодногірського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~09 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, останній надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд розглянув справу за\~відсутністю сторін,\~повідомлених про\~розгляд справи\~належним чином,\~за наявними\~у справі\~матеріалами Відповідно до ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Частиною 1статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно до ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31 березня 2021 р. між відповідачем - [PERSON] та позивачем - [PERSON] було укладено шлюб, про що Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.03.2021р. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спір про місце проживання сина між батьками, а також щодо його утримання і виховання на момент подання позовної заяви відсутній. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки (абсолютна імперативна норма). У разі відсутності вільної згоди на продовження шлюбу настають наслідки у вигляді реалізації права на його розірвання у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України), тобто кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позивач скористалася даним правом та звернулася через свого представника до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Право звернення з позовом про розірвання шлюбу є беззаперечним (ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України), а примушування до збереження шлюбу є неприпустимим (ст. 51 Конституції України). За таких обставин, предметом доказування у справах про розірвання шлюбу (за умови, що один із подружжя заперечує проти позову) є виключно: 1) факт укладення шлюбу, 2) факт відсутності згоди на розлучення; 3) неможливість подальшого спільного життя і 4) неможливість збереження шлюбу без одночасного порушення інтересів одного з подружжя чи дітей. Згідно положень частини третьої та четвертої\~\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.\~Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинилися і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Як було встановлено під час розгляду справи, позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. \~Питання розподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач не просила стягувати судові витрати з відповідача у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений\~статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved