Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Олексюк Роман Русланович звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із нерухомого майна в натурі. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] має належну на праві власності 26/100 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 125,1м2, житлового площею 83,4 м2, що складається з таких складових як: кухня - 6,8м2; хол 9,2 м2; житлова кімната 16,5 м2; коридор 4,4 м2; загальною площею 36,9 м2 житловою площею 16,5 м2, надвірні будівлі та споруди: «М» - навіс. «З» - вбиральня. № 1 - огорожа, що складають цілий окремий об`єкт - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Майно є подільне, однак, без згоди відповідачів позивач не може безперешкодно реалізовувати своє право розпоряджатися своїм майном, зокрема, продавати чи здійснювати будь-які інші дії, які потребують згоди співвласника. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна належна [PERSON] 26/100 частина житлового будинку [ADDRESS] може бути виділена як самостійний об`єкт нерухомого майна в цілій ідеальній частці. Зазначає, що сторони по справі використовують належні їм частки будинковолодіння кожен сам собі окремо, незалежно один від одного користуються інженерними комунікаціями, мають окремий вхід в свою частину будинковолодіння. Від представника позивача адвоката Олексюка Р.Р. надійшла заява про розгляд справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 03 березня 1998 року [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали на Рівненській товарній біржі угоду, відповідно до якої продавець продав а покупець купив 26/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 1140 кв.м. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно №447876757 від 15.10.2025 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] (26/100 частки), [PERSON] (333/1000 частки) та [PERSON] (407/1000 частки). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №98, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з 333/1000 частки житлового будинку [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №5042, [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали договір, відповідно до якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти у власність належну продавцю на праві приватної спільної часткової власності 407/1000 частки домоволодіння [ADDRESS] , а покупець зобов`язується прийняти зазначену частку домоволодіння і сплатити обговорену грошову суму. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна належна [PERSON] 26/100 частка в житловому будинку [ADDRESS] , за технічними показниками 26/100 частки житлового будинку літера А-1, належна [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна. Згідно із висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна належна [PERSON] 26/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , містить наступні характеристики: 2-1 кухня - 6,8м2; 2-2 хол 9,2 м2; 2-3 житлова кімната 16,5 м2; І-V коридор 4,4 м2; загальною площею 36,9 м2 житловою площею 16,5 м2, надвірні будівлі та споруди: «М» - навіс. «З» - вбиральня. № 1 огорожа (площею 3,5кв.м.), що складають цілий окремий об`єкт - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками, при цьому право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 зазначається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок , при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Оскільки виділ належної позивачу частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved