Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 20.10.2025\~представник позивача\~АТ «Сенс\~банк» -\~Полетаєва Т.Ю.,\~через підсистему\~"Електронний\~суд"\~Єдиної\~судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором від\~22.09.2021\~у розмірі\~68\~543,01\~грн.,\~з яких;\~-\~39\~929,77\~грн прострочене\~тіло кредиту,\~-\~28\~613,24\~грн.\~відсотки за\~користування кредитом,\~суми сплаченого\~судового збору\~у розмірі\~2\~422,40\~грн.\~та суму\~сплаченої правничої\~допомоги у\~розмірі 5\~980,63\~грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.09.2021 [PERSON] шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 631817964, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 68\~543,01 грн.. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», запис про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Однак відповідач не виконує належним чином грошові зобов`язання за кредитним договором, тому у відповідача виник борг в загальному розмірі 68\~543,01 грн.. Враховуючи наведене позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 68\~543,01 грн., а також суму сплаченого судового збору 2 422,40 грн. та суму сплаченої правничої допомоги у розмірі 5\~980,63 грн.. Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 24.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 07.11.2025 через підсистему "Електронний\~суд"\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити, також у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: «адресат відсутній», що згідно зі\~ст. 272 ЦПК України\~та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 10.12.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. 22.09.2021 [PERSON] шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; мета кредиту споживчі цілі (для особистих потреб); максимальна сума кредиту 200\~000,00 грн.. Сума кредиту 25000 грн. Строк внесення платежу до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки. Орієнтовна реальна річна процента ставка 35,99% в рік. Із виписки з рахунка приватного клієнта № 613071-2025/0610 за розрахунковий період: з 22.09.2021 по 08.06.2025 вбачається, що АТ «Сенс Банк» виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 68\~543,01 грн., з яких: 39\~929,77 грн. - прострочене тіло кредиту, 28\~613,24 грн. - відсотки за користування кредитом. Сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом № 631817964 від 22.09.2021 та складає 68\~543,01 грн., з яких: 39\~929,77 грн. - прострочене тіло кредиту, 28\~613,24 грн. - відсотки за користування кредитом. Також судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» за рішенням загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 року перейменовано на АТ «Сенс Банк», відповідні зміни зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Згідно копії досудової вимоги про усунення порушень, позивач з метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направляв досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Сенс Банк» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексомУкраїни (далі - ЦК України). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електроннукомерцію» (далі - Закон). Статтею 3 цього Законувизначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із частиною першоюстатті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону, є нікчемною. Згідно із цимЗаконом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність Банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Сенс Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. У частині 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18), від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20 (провадження № 61-6379св21). У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 11, звор.бік). За умовами кредитного договору позичальник мав своєчасно повертати кредит та проценти платежами, однак не виконує цих обов`язків, тому має заборгованість за тілом кредиту та за відсотками, що у свою чергу свідчить про порушення прав кредитора. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. До позовної заяви АТ «Сенс банк» надало виписку з особистого рахунку [PERSON] за період з 22.09.2021 по 08.06.2025, з яких вбачається надання відповідачу кредиту в сумі 25000 грн шляхом перерахування на його рахунок та наявність заборгованості (а.с. 12-15). При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Надана АТ «Сенс банк» виписка з рахунку [PERSON] відповідає наданому ним розрахунку заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. Отже, взяті на себе зобов`язання за договором № 631817964 від 22.09.2021 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, а тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог банку в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 22.09.2021 року № 631817964 у розмірі 68\~543,01 грн.. Судові витрати Згідно з положеннями\~ст.\~141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (меморіальний ордер від 22.08.2025 № 1009099). Крім того, у пред`явленому позові представник позивача [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним на професійну правову допомогу в розмірі 5\~980,63 грн.. Згідно з положеннями п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі позивачем надано наступні копії доказів: копію договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» в особі начальника Управління розвитку процесів стягнення та контролінгу та директора Департаменту стягнення беззастосовних кредитів [PERSON] та адвокатське об`єднення «СмартЛекс» в особі керуючого партнера Лойфера А.Е.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000605 від 08.07.2019; копію довіреності від 22.07.2025. Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так зазначеним розділом Договору передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн., за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. (п. 3.1. Договору). З метою розрахунку винагороди сторони визначили порядок обміну документами, в якому, серед іншого передбачено, що щомісячно замовник передає виконавцю звіти про результати погашеної заборгованості боржників, на підставі яких виконавець надає замовнику завірені акти прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких замовником виплачується винагорода виконавцю (п. 3.3.1.- 3.3.6 Договору). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» в особі Керуючого партнера Лойфера А.Е., було укладено Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, згідно з яким замовник доручив, а об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Однак позивачем не надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що сторонами виконані умови Розділу 3 Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, зокрема про узгодження наданих Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» послуг, надання замовнику (позивачу) завірених актів прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких позивач сплачував будь-які кошти за надану юридичну допомогу відповідно до умов цього Договору. При цьому суд звертає увагу, що позов до суду поданий та підписаний іншим адвокатом - Полетаєвою Т.Ю. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved