Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Брух Андрій Олексійович в інтересах [PERSON] звернувся із позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментах, у якому просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису № 152 від 14.09.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, припинити стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються за виконавчим листом Червоноградського міського суду Львівської області № 459/5994/13-п від 02.04.2014 року та звільнити [PERSON] , [INFO] від сплати заборгованості за аліментами на [PERSON] , [INFO] , які стягуються за виконавчим листом Червоноградського міського суду Львівської області № 459/5994/13-п від 02.04.2014 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1998 року. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з припиненням сімейних відносин шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06 липня 2009 року. При цьому, в указаному рішенні судом зазначено, що на момент розірвання шлюбу відповідачка перебувала у стані вагітності від іншого чоловіка. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . Незважаючи на розірвання шлюбу та обставини, встановлені судом, у актовому записі про народження дитини батьком було зазначено позивача. Позивач вважає такі відомості недостовірними, оскільки між ним та дитиною відсутнє кровне споріднення. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2014 року з позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 1999 року народження, та сина [PERSON] , 2009 року народження, у розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно. На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби. Разом із тим, донька сторін [PERSON] досягла повноліття [INFO] , у зв`язку з чим аліментний обов`язок щодо неї припинився. Водночас, подальше стягнення аліментів здійснюється щодо [PERSON] , який, за твердженням позивача, не є його біологічним сином, що, на його думку, свідчить про відсутність правових підстав для подальшого виконання аліментного зобов`язання. Також представник позивача зазначає, що позивач вживав заходів для позасудового врегулювання спору, зокрема, пропонував добровільно провести молекулярно-генетичну експертизу, однак відповідачка ухиляється від участі у з`ясуванні зазначених обставин та перебуває за межами України, у зв`язку з чим встановлення факту батьківства стало можливим лише в судовому порядку. З урахуванням наведеного, представник позивача просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 02.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.03.2025 призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , чи це виключається? 29.08.2025 на адресу суду надійшла цивільна справа та повідомлення від 21.08.2025 №СЕ-19/114-25/14257-БД від Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, про повернення без виконання ухвали суду від 05.03.2025 у зв`язку з тим, що 14.08.2025 до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України не прибули [PERSON] разом із дитиною [PERSON] , що унемоливило відібрання зразків букального епітелію для проведенн молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою від 29.08.2025 провадження у справі було поновлено. Ухвалою від 07.10.2025 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні, яке відбулось 04.12.2025 позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, посилаючись на мотиви, що аналогічні викладеним у позовній заяві. Свідок [PERSON] , який є братом позивача по матері, у судовому засіданні повідомив, що [PERSON] одружився орієнтовно у 19971998 роках. За його словами, після укладення шлюбу [PERSON] поїхав на заробітки, тоді як його дружина залишилася проживати за місцем реєстрації. Свідок зазначив, що з часом у відповідачки з`явився інший чоловік та народився син [PERSON] . Свідку відомо, що біологічним батьком [PERSON] був інший чоловік, а не [PERSON] . Проте, після смерті цього чоловіка відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] . Також свідок пояснив, що після мобілізації [PERSON] та його перебування у зоні бойових дій органами державної виконавчої служби було розпочато блокування його банківських рахунків у межах виконавчого провадження щодо стягнення аліментів. Також свідок повідомив, що на даний час відповідачка разом із сином [PERSON] проживають за кордоном. Від представника третьої особи Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Шептицького відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачка у судові засідання не з`являлась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляла. Також, відповідачкою не було подано відзиву на позов. Таким чином, суд вважає, що відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином. За наслідком розгляду даної справи, суд, перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч. 1\~ст. 244 ЦПК України\~відклав судове засідання для ухвалення та проголошення судового рішення. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.11.2024 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 7). Як убачається із копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06.07.2009 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с.8). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку ( доходу ) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 4.12.2013 року до повноліття дітей (а. с. 9-10). На виконання вищевказаного рішення 02.04.2014 було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей, який перебувають на примусовому виконанні у державній виконавчій службі. Згідно із розрахунком заборгованості, виданим 30.01.2025 державним виконавцем Шептицького ВДВС Західного МРУ МЮ у ВП №43326185 боржнику (позивачу) відповідно до виконавчого листа №459/5994/13-ц, виданого 02.04.2014 Червоноградським міським судом Львівської області за період з 04.12.2013 по 31.12.2024 заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до вищевказаного виконавчого листа становить 207 298,51 грн (а. с. 41-42). Позивач заперечує\~факт того,\~що він\~є батьком\~дитини [PERSON] , [INFO] , та просить суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини, а також припинити стягнення з нього аліментів. При ухваленні рішення суд керується наступними нормами чинного законодавства України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Питання визначення походження дитини унормовані\~главою 12 Сімейного кодексу України. Положеннями\~ст. 121 Сімейного кодексу України\~визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного станув порядку, встановленому статтями 122 (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та 125 (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 122 Сімейного кодексу України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (аб. 1 ч. 1\~ст. 135 СК України). Відповідно до\~статті 133\~СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини\~з актового запису про її народження (частини перша та друга\~статті 136 СК України). У п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.11.2024 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду від 06 липня 2009 року. З описової частини зазначеного рішення вбачається, що відповідачка зазначила про те, що очікує народження дитини від іншого чоловіка, що є підставою для розірвання шлюбу. У судовому засіданні свідок [PERSON] (брат позивача по матері) наголошував, що біологічним батьком дитини є інший чоловік, а не позивач, і що після смерті цього чоловіка відповідачка звернулася до суду про стягнення аліментів з позивача. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). З метою з`ясування обставин у даній справі за клопотанням представника позивача судом було призначено судову молекулярно-генетичну (біологічну) експертизу, на дослідження якої було поставлені питання про те, чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , чи це виключається? Проте, експертиза проведена не була у зв`язку із неявкою до експертної установи (для відібрання біологічних зразків) [PERSON] та сина [PERSON] .. Відповідно до частини першої\~статті 109\~ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Зазначена норма процесуального права є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі. Законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 686/3582/16-ц (провадження № 61-6484св22), від 27 листопада 2024 року у справі № 132/338/19 (провадження № 61-12432св24). Судова практика з вказаного процесуального питання щодо застосування\~статті 109 ЦПК України\~є сталою та незмінною. У даній справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза з використанням ДНК, однак [PERSON] з дитиною не з`явилась для відбору експериментальних зразків до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, будучи належним чином повідомленою про дату відбору біологічних зразків, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - повідомлення, яке було скероване на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки та повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 63). Разом із тим, відповідачка не надала суду доказів наявності поважних причин, які могли б перешкоджати її особистій явці разом із дитиною до експертної установи для забору біологічних зразків. Відтак, суд визнає, що ухилення відповідачки від участі в експертизі є безпідставним. Вказані дії та бездіяльність відповідачки призвели до неможливості проведення експертизи, що дає суду можливість визнати певні факти встановленими. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження №6030св18); від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18); від 17 грудня 2021 року у справі № 683/1732/17 (провадження № 61-15821св21); від 26 квітня 2023 року у справі № 199/3284/19 (провадження № 61-12682св22). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що слід виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису № 152 від 14.09.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області. Що стосується позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів на дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментах суд приходить до наступних висновків. Позивач у позовній заяві посилається на те, що суд може звільнити від сплати аліментів осіб, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, факт того, що він не є батьком дитини, позивач вважає підставою для припинення стягнення аліментів. Відповідно до частини другої статті 197 СК України повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ця норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що він не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що [PERSON] не є і, відповідно, ніколи не був батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька є, зокрема, відсутність у позивача від початку обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і, відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20 (провадження № 61-19171св20). Окрім цього, враховуючи вищевикладене, слід припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються за виконавчим листом Червоноградського міського суду Львівської області № 459/5994/13-п від 02.04.2014 року. Таким чином, позовна вимога про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги статті 141 ЦПК України, в силу якої\~з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved