Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У провадженні Любешівського районного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовує тим, що 30.10.2024 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , порушуючи правила дорожнього руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Opel», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано матеріальної шкоди. Зазначає, що відповідно до постанови Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2024 ДТП сталася з вини відповідача. Зазначає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпілий звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказує, що відповідно до звіту № 39/2024 встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 40393,10 грн. Крім того, посилається на те, що позивачем були несені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2550,00 грн. Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ становить 37906,76 грн. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслано претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку здійснено не було. Ураховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу завдані збитки в розмірі 37906,76 грн та судовий збір в розмірі 2422,00 грн. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.10.2025 позовну заяву передано за підсудністю до Любешівського районного суду Волинської області (а.с.48). Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 12.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 17 год 00 хв 16.12.2025 (а.с.55). У призначене судове засідання учасники судового провадження не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 56-58). Причин своєї неявки не повідомили. Представник позивача Бутенко М. О. у позові просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3, зворот). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , всупереч пунктам 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху о 19 год 42 хв 30.10.2024 на вулиці Чернишевського, 90А у місті Луцьк Волинської області, керуючи автомобілем «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Опель», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2024 у справі № 162/1038/24, яка 20.12.2024 вступила в законну силу, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (а.с.12). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому 26.11.2024 потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, а також із заявою про виплату відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем внаслідок ДТП (а.с.13, 17, 38). Згідно з звітом №39/2024 про оцінку транспортного засобу від 30.10.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «OPEL VECTRA», номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що сталася 30.10.2024 становить 40393,10 грн (а.с.18-36). Відповідно до довідки № 1 від 23.04.2025, наказу № 3.1/12962 від 28.04.2025 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] та платіжної інструкції № 12696, грошові кошти у розмірі 35356,76 грн потерпілий отримав 28.04.2025 (а.с.42-43). Також МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] за послуги аваркома (експерта) по справі № 111276, згідно рахунка № 21/2025 від 07.03.2025 в розмірі 2550,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 11861 від 24.04.2025 (а.с.44). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Згідно з\~абз.\~2\~п.\~22.1\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено,\~що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За правилами п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 83 ЦПК України). Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що постановою Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2024 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, за участю автомобіля «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу «Opel», державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень на суму 37906,76 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, а тому позивачем було відшкодовано потерпілому [PERSON] збитки в розмірі 37906,76 грн. За таких обставин, відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу МТСБУ суму регламентної виплати в розмірі 35356,76 грн та витрати на збір документів 2550,00 грн, а всього загальний розмір витрат сплаченого страхового відшкодування 37906,76 грн. Ураховуючи вищенаведене, оскільки МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та здійснило регламентну виплату, а тому, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та в порядку регресу стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в розмірі 37906,76 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, позивачем позов було подано в електронній формі через систему «Електронний суд», а тому розмір судового збору становить 2422,00, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved