Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Представник позивача в обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] в с.Березне Рівненської області померла рідна матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] , крім неї в будинку станом на 09.04.2024 року ніхто не був зареєстрований та не проживав. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (позивачу). Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області Наумчук Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №93. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу за заявою спадкоємиці першої черги по закону [PERSON] (відповідача). Однак, позивачу стало відомо про заповіт покійної матері. При житті покійна матір повідомляла, що хоче щоб після її смерті спадщину у вигляді житлового будинку прийняла позивач, однак позивачка не скористалася своїм правом на прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту та вважала, що спадщину необхідно оформляти після шести місяців після смерті. Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Черкасової І.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила позивача, що вона є такою, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду із відповідною заявою. Клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 червня 2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 17 липня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 30 липня 2025 року залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березнівську міську раду Рівненського району Рівненської області, місцезнаходження м.Березне, вул. Київська, 6, Рівненський район, Рівненська область. У судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві зазначила про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, відзив не подала Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився. Позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч.2 ст.191, ч.3 ст.223 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, при цьому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в т.ч. якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд враховує таке. Судом встановлено, що [INFO] в с.Березне Рівненської області померла рідна матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 31.01.2003 року. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] , крім неї в будинку станом на 09.04.2024 року ніхто не був зареєстрований та не проживав. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (позивачу). Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області Наумчук Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №93. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу за заявою спадкоємиці першої черги по закону [PERSON] (відповідача). Однак, позивачу стало відомо про заповіт покійної матері. При житті покійна матір повідомляла, що хоче щоб після її смерті спадщину у вигляді житлового будинку прийняла позивач, однак позивачка не скористалася своїм правом на прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту та вважала, що спадщину необхідно оформляти після шести місяців після смерті. Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Черкасової І.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила позивача, що вона є такою, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду із відповідною заявою. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасової І.В. №205/01-16 спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , №89/2024 була заведена 02 жовтня 2024 року на підставі заяви дочки [PERSON] та внучки померлої [PERSON] . Заява про прийняття спадщини не була подана [PERSON] . У матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 01.06.2004 року зареєстрований у реєстрі за №93 Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положенням частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, спадщина [PERSON] , відкрилася в день її смерті, тобто [INFO] , при цьому вона не була прийнята позивачем, який не подав у визначений законодавством шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Водночас від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).У відповідності до статті 1217 Цивільного Кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1265 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у шестимісячний термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1272 Цивільного Кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленумом Верховного Суду України 30.05.2008р. прийнято Постанову №7 Про судову практику у справах про спадкування. В частині 6 пункту 24 даної постанови вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи (Постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 491/327/18). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з поважної причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Outcome: approved