Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Стислий виклад позовної заяви. Вимоги позовної\~заяви обгрунтовані\~тим,\~що [INFO] \~помер [PERSON] ,\~який є\~батько позивачки\~ [PERSON] та\~відповідача [PERSON] ,\~останні є\~рідними братом\~та сестрою. Після смерті [PERSON] ,\~який за\~життя заповіт\~не складав,\~відкрилась спадщина\~на належне\~йому майно. Діти,\~як спадкоємці\~після померлого\~спадкодавця прийняли спадщину у встановленому законом порядку на частину спадкового майна, в тому числі на земельну ділянку площею 3,6840 га, розташовану за адресою: Сумська область, Сумський район, Калюжненська сільська рада, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців за законом немає. 20.04.2018\~між АТ\~ КБ\~«ПРИВАТ БАНК»\~(Лізингодавець)\~та [PERSON] \~ (Лізингоодержувач)\~було укладено\~договір фінансового\~лізингу №SUH0A\~-\~00000469,\~предметом якого\~є автомобіль\~Lada\~Kalina\~Wagon\~ [NUMBER] ,\~2017\~року випуску,\~універсал,\~номер кузова\~ [NUMBER] \~вартістю 251\~808\~грн.,\~право власності\~на який\~зареєстровано за\~АТ \~КБ «ПРИВАТ\~БАНК» зі строком лізингу\~-\~60\~місяців (п.\~14.2). Всі умови\~договору фінансового\~лізингу були\~виконані,\~в тому\~числі й\~виконано зобов`язання\~по погашенню\~плати за\~авто. 07.11.2024\~АТ КБ\~«ПРИВАТ БАНК»\~було видано\~наказ №\~SUH0А\~-\~00000469\~про перереєстрацію\~вказаного вище\~транспортного засобу\~з метою\~виконання проекту\~«Фінансовий лізинг»,\~в наказі\~зазначено також\~доручити перереєстрацію\~транспортного засобу\~в сервісному\~центрі [PERSON] . Також було\~складено акт\~звірки взаєморозрахунків\~та переходу\~права власності\~по фінансовому\~лізингу від\~07.11.2024,\~акт приймання\~-\~передачі транспортного\~засобу,\~складено проект\~договору купівлі\~-\~продажу предмету\~лізингу,\~які підписані\~довіреною особою\~Лізингодавця. Однак через смерть [PERSON] (Лізингоодержувача) ці документи підписані не можуть бути та неможливо здійснити перереєстрацію права власності на вказане авто за батьком позивачки по справі. Позивач зверталась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище авто, однак постановою приватного нотаріуса Бойко О.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва, так як право власності на автомобіль за батьком не було зареєстровано, право власності зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк». Представник позивача зазначає, що автомобіль марки Lada Kalina Wagon 219410, 2017 року випуску, універсал, номер кузова [NUMBER] також входить до спадкової маси, проте позивач позбавлена можливості прийняти цю спадщину, оскільки у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів цей автомобіль значиться зареєстрованим за АТ КБ «Приватбанк», хоча сам автомобіль знаходиться у її користуванні. Позивач прийнявши спадщину після смерті батька набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що йому належали, у тому числі й право на спірне спадкове майно. Однак відсутність реєстрації права власності на транспортний засіб за спадкодавцем перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на частину автомобіля марки «Lada Kalina Wagon», модель 219410, 2017 року випуску, тип універсал - В, номер шасі (кузова) [NUMBER] , придбаного на підставі договору фінансового лізингу №SUH0A - 00000469 від 20.04.2018 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19 вересня 2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого судового засідання (а. с. 40). Ухвалою суду від 13 листопада 2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а. с. 63). Ухвалою судді від 11.12.2025 виправлено описку в ухвалах суду (а. с. 76). Заяви (клопотання) учасників справи. 12.11.2025 до суду надійшли письмові пояснення\~відповідача у\~справі АТ\~КБ «ПРИВАТ\~БАНК»,\~які обґрунтовані\~наступним чином.\~ \~ Як вбачається з матеріалів справи, між Банком, як лізингодавцем, та лізингоодержувачем, укладено Договір. Відповідно до умов зазначеного договору, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору. Предметом лізингу за Договором виступав транспортний засіб, вказаний вище. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору. Банком не заперечується право власності лізингоодержувача на транспортний засіб. Момент переходу права власності на рухому річ має виключне значення для вирішення питання по суті спору. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. За загальними правилами, Позивач має звернутись із заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про зміну сторони у зобов`язанні за договором лізингу транспортного засобу. У даному випадку лізингоодержувач помер і з метою переоформлення автомобілю, спадкоємцю необхідно надати свідоцтво про право на спадщину (не має включати автомобіль, що надано у лізинг, так як право власності на транспортний засіб зареєстровано за банком). П. 12.4 ст. 12 Договору фінансового лізингу сторонами передбачено, що у випадку смерті Лізингоодержувача виконання усіх прав та обов`язків сторін за цим Договором зупиняється на період з дати смерті Лізингоодержувача, або з дати коли Банку став відомий цей факт до дати прийняття спадщини будь-ким з його спадкоємців. Починаючи з наступного до після смерті Лізингоодержувача, або з дня отримання інформації про смерть, Банк матиме право на свій розсуд вилучити Предмет лізингу та доставити йо для зберігання за певною адресою, або встановити заборону на користування Предметом лізингу та передати його на відповідальне зберігання будь- кому потенційних спадкоємців, який надасть на це згоду. З дати прийняття спадщини усі права та обов`язки Лізингоодержувача за цим договором переходять того з його спадкоємців, який письмово повідомить Банк про факт прийняття ним спадщини, надасть документи що це підтверджують, та укладе з Банком додаткову угоду про заміну сторони в цьому Договорі. В разі неукладення з будь-яких причин згаданої вище додаткової угоди на протязі 7 (семи) місяці дати смерті Лізингоодержувача цей Договір припиняє свою дію, усі права та обов`язки за ним втрачають чинність. Але, відповідну заяву разом зі свідоцтвом про право на спадщину, як факт підтвердження переходу права власності на спадкове майно до спадкоємців, банку не було надано. На підставі вищевказаного, укладається додаткова угода до договору лізингу про заміну сторони договору на спадкоємця. До спадкоємця переходять права і обов`язки по договору лізингу відповідно, після повного виконання його умов, надається повний пакет документів, в тому числі, для можливості переоформлення транспортного засобу, укладається і договір купівлі-продажу. Оскільки свідоцтво про право на спадщину Позивачем до банку не було надано, додаткову угоду з ним не укладено, здійснити перереєстрацію транспортного засобу на нового власника не теперішній час неможливо. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають (а. с. 53-57). Крім того, 12.11.2025 представником позивача долучено відповідь на відзив, який викладений наступними доводами. Так, договір фінансового лізингу від 20.04.2018 року, укладений між другим відповідачем (Лізингодавець) та батьком позивачки [PERSON] (Лізингоодержувач) не містить п. 12.4 ст. 12, на який посилається представник банку. Укладений договір містить лише п. 12-1-12,3 ст. 12 Договору. Ні в цих пунктах, ні в інших пунктах договору відсутнє положення, яким би було передбачено, (цитуємо зазначене у запереченнях на позов банком) що у випадку смерті Лізингоодержувача виконання усіх прав та обов`язків сторін за цим Договором зупиняється на період з дати смерті Лізингоодержувача, або з дати коли Банку став відомий цей факт до дати прийняття спадщини будь-ким з його спадкоємців. Починаючи з наступного до після смерті Лізингоодержувача. або з дня отримання інформації про смерть, Банк матиме право на свій розсуд вилучити Предмет лізингу та доставити йо для зберігання за певною адресою, або встановити заборону на користування Предметом лізингу та передати його на відповідальне зберігання будь-кому потенційних спадкоємців, який надасть на це згоду. З дати прийняття спадщини усі права та обов`язки Лізингоодержувача за цим договором переходять того з його спадкоємців, який письмово повідомить Банк про факт прийняття ним спадщини, надасть документи що це підтверджують, та укладе з Банком додаткову угоду про заміну сторони в цьому Договорі. В разі неукладення з будь-яких причин згаданої вище додаткової угоди на протязі 7 (семи) місяці дати смерті Лізингоодержувача цей Договір припиняє свою дію, усі права та обов`язки за ним втрачають чинність. Щодо посилання на те, що позивачка не отримала свідоцтво про право на спадщину та не подала його банку. Як зазначалося\~в позові\~позивачка зверталась\~до нотаріуса\~з заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~вказане вище\~авто,\~однак постановою\~приватного нотаріуса\~Бойко О.І.\~їй було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~так як\~право власності\~на автомобіль\~за батьком\~не було\~зареєстровано,\~право власності\~зареєстровано за\~АТ КБ\~«Приватбанк»,\~копія постанови\~від 15.08.2025\~року додана\~до справи.\~Через те,\~що за\~життя батько\~позивачки не\~переоформив право\~власності на\~авто на\~себе,\~вона позбавлена\~можливості отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~авто та\~вимушена звернутись\~з даним\~позовом до\~суду. Як зазначалось вище спадкоємцями першої черги є позивачка та перший відповідач, які прийняли частину спадщини в порядку спадкування за законом. Автомобіль марки Lada Kalina Wagon 219410, 2017 року випуску, універсал, номер кузова [NUMBER] також входить до спадкової маси, проте позивачка позбавлена можливості прийняти цю спадщину, оскільки у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів цей автомобіль значиться зареєстрованим за АТ КБ «Приватбанк». Автомобіль знаходиться у користуванні позивачки. Як зазначалось вище всі умови укладеного договору фінансового лізингу виконані, заборгованість за вказаним договором відсутня, автомобіль передано лізингодавцем (наразі ним користується позивачка у справі, у неї знаходиться й оригінал свідоцтва про реєстрацію права власності на автомобіль). Позивачка прийнявши спадщину після смерті батька набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що йому належали, у тому числі й право на спірне спадкове майно. Однак відсутність реєстрації права власності на транспортний засіб за спадкодавцем перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Враховуючи викладене вище, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 58-59). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник останньої, яка приймала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції просила позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, долучив клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а. с. 50). Представник відповідача\~-АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, долучив пояснення по справі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених вище ( а.с. 69). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батько [PERSON] та [PERSON] , останні є рідними братом та сестрою, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 7-9, 35). [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці після померлого [PERSON] , прийняли спадщину у встановленому законом порядку на частину спадкового майна, в тому числі на земельну ділянку площею 3,6840 га, розташовану за адресою: Сумська область, Сумський район, Калюжненська сільська рада, отримавши 15.08.2025 свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав (а. с. 29-32). 20.04.2018 між АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (Лізингодавець) та [PERSON] (Лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №SUH0A - 00000469, предметом якого є автомобіль Lada Kalina Wagon [NUMBER] , 2017 року випуску, універсал, номер кузова [NUMBER] вартістю 251 808 грн., право власності на який зареєстровано за АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (а. с. 10-16). Згідно з п. 2.1 Договору за цим Договором Лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний Лізингоодержувачем транспортний засіб і надати Лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування. По закінченню строку лізингу до Лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами Договору (П. 2.2). Строк лізингу - 60 місяців (п. 14.2). Щомісяця Лізингоодержувач мав сплачувати лізинговий платіж в розмірі 6469 грн. 20 коп. Зазначається, що всі умови договору фінансового лізингу були виконані, в тому числі й виконано зобов`язання по погашенню плати за авто, що підтверджується листом Банку від 08.11.2024 (а. с. 18). АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» 07.11.2024 було видано наказ № SUH0А - 00000469 про перереєстрацію вказаного вище транспортного засобу з метою виконання проекту «Фінансовий лізинг», в наказі зазначено також доручити перереєстрацію транспортного засобу в сервісному центрі [PERSON] (а. с. 19). Також було складено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 07.11.2024, акт приймання - передачі транспортного засобу, складено проект договору купівлі - продажу предмету лізингу, які підписані довіреною особою Лізингодавця Я.М. Лонюк (а. с. 20). Однак через смерть батька [PERSON] (Лізингоодержувача) вказані документи не можуть бути підписані та неможливо здійснити перереєстрацію права власності на вказане авто за позивачем. [PERSON] та [PERSON] звертались до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище авто, однак постановою приватного нотаріуса Бойко О.І. 15.08.2025 їм було відмовлено у видачі свідоцтва так як право власності на автомобіль за батьком не було зареєстровано, право власності зареєстровано за АТ КБ «Приватбанком» та роз`яснено про необхідність звернутись до суду з позовом про визнання права власності на частину автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (а. с. 27). Як зазначалось вище всі умови укладеного договору фінансового лізингу виконані, заборгованість за вказаним договором відсутня, автомобіль передано лізингодавцем (наразі ним користується позивач, у неї знаходиться й оригінал свідоцтва про реєстрацію права власності на автомобіль). Позивач, прийнявши спадщину після смерті батька, набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що йому належали, у тому числі й право на спірне спадкове майно. Однак відсутність реєстрації права власності на транспортний засіб за спадкодавцем перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому вона вимушена звернутись за захистом своїх прав. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосудця, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. В силу ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Велика Палата Верховного суду постанові від 12.03.2019 року у справі № 911/3594/17 зробила висновок, що за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною 1, частиною 2 статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі); до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням встановлених параграфом 6 цього Кодексу та законом; до відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Аналогічне визначення поняття договору фінансового лізингу міститься в ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг». Згідно зі ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором. У статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» зазначено, що лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно, компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. За приписами пункту 27 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них- транспортних засобів та мопедів», транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою-лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем. Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу. Висновки суду. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Право власності на нерухоме майно набувається в порядку, передбаченому законодавством, який існував на час набуття майна у власність. Встановлено судом,\~що позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~прийняли спадщину\~після смерті\~батька [PERSON] \~у встановленому\~законом порядку,\~на частину\~спадкового майна\~та отримали\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Спірний автомобіль марки Lada Kalina Wagon 219410, 2017 року випуску, універсал, номер кузова [NUMBER] також входить до спадкової маси, проте позивач позбавлена можливості прийняти цю спадщину, оскільки у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів вказаний автомобіль значиться зареєстрованим за АТ КБ «Приватбанк», хоча знаходиться у користуванні позивача. Як зазначалось вище всі умови укладеного договору фінансового лізингу виконані, заборгованість за вказаним договором відсутня, автомобіль передано лізингодавцем (наразі ним користується позивачка у справі, у неї знаходиться й оригінал свідоцтва про реєстрацію права власності на автомобіль). Суд враховує, що між спадкодавцем та відповідачем АТ КБ «Приват Банк» виникли договірні правовідносини за договором фінансового лізингу №SUH0A 00000469 від 20.04.2018, який виконаний [PERSON] у повному обсязі. Позивач прийнявши спадщину після смерті батька, набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що йому належали, у тому числі й право на спірне спадкове майно. Однак відсутність реєстрації права власності на транспортний засіб за спадкодавцем перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Крім того,\~як зауважила\~представник позивача,\~договір фінансового\~лізингу від\~20.04.2018\~року,\~укладений між\~АТ КБ\~«Приват Банк»\~(Лізингодавець)\~та [PERSON] \~(Лізингоодержувач)\~не містить\~п.\~12.4\~ст.\~12,\~на який\~посилається представник\~банку на випадок смерті Лізингоодержувача. В жодному з пунктів договору відсутнє положення, яке б передбачало, що у випадку смерті Лізингоодержувача виконання усіх прав та обов`язків сторін за цим Договором зупиняється на період з дати смерті Лізингоодержувача, або з дати коли Банку став відомий цей факт до дати прийняття спадщини будь-ким з його спадкоємців. Починаючи з наступного до після смерті Лізингоодержувача. або з дня отримання інформації про смерть, Банк матиме право на свій розсуд вилучити Предмет лізингу та доставити йо для зберігання за певною адресою, або встановити заборону на користування Предметом лізингу та передати його на відповідальне зберігання будь-якому потенційних спадкоємців, який надасть на це згоду. З дати прийняття спадщини усі права та обов`язки Лізингоодержувача за цим договором переходять того з його спадкоємців, який письмово повідомить Банк про факт прийняття ним спадщини, надасть документи що це підтверджують, та укладе з Банком додаткову угоду про заміну сторони в цьому Договорі. В разі неукладення з будь-яких причин згаданої вище додаткової угоди на протязі 7 місяці дати смерті Лізингоодержувача цей Договір припиняє свою дію, усі права та обов`язки за ним втрачають чинність. Виходячи з системного аналізу підстав поданого позову у взаємозв`язку з обставинами справи та обраним позивачем способом захисту порушеного права суд наголошує, що предметом судового розгляду в цій справі є саме право власності спірного автомобіля після виконання спадкодавцем договору фінансового лізингу, яке не може бути реалізоване останнім. При цьому, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, право позивача підлягає захисту, відтак позов підлягає до задоволення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved