Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

29.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5202632 в розмірі 28 456,00 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15 656,00 грн заборгованість за відсотками, 4 000,00 грн заборгованість за штрафами, 800,00 грн заборгованість за комісією та стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначають, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір у електронній формі. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість у розмірі 28 456,00 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15656,00 грн заборгованість за відсотками, 4000,00 грн заборгованість за штрафами, 800,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Заборгованість у добровільному порядку не погашена, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 30.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судові засідання 19.11.2025, 17.12.2025 не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), представник позивача просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. 25.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір позики № 5202632 відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 8000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою 0,95 % в день за користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення позики 19.12.2025. Комісія за надання кредиту становить 800,00 грн (а. с. 6-19). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту (а. с. 19). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 5202632 від 25.12.2024, наданому ТОВ «Лінеура Україна» за період з 25.12.2024 до 16.07.2025 нараховано заборгованість у сумі 28 456,00 грн, з яких 8 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15 656,00 грн заборгованість за відсотками, 4 000,00 грн штрафні санкції та 800,00 грн комісія (а. с. 25-28). 16.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072025 відповідно до умов яких ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі (а. с. 29-33). До договору долучено витяг з реєстру боржників № 1 від 16.07.2025, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 5202632 у розмірі 28 456,00 грн, з яких 8 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15 656,00 грн заборгованість за відсотками, заборгованість по штрафам 4 000,00 грн та 800,00 грн заборгованість за комісією (а. с. 36). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитний договір № 5202632 від 25.12.2024 укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, розмір комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Проте позивачем не надано доказів, що первісним кредитором на картку відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн, тобто виконано зобов`язання кредитодавця відповідно до спірного договору кредиту. Позивачем не долучено ні квитанції про перерахування коштів на картку відповідача, ні доказів належності відповідачу певної картки, ні виписки про рух коштів по картці, тощо. Також позивач не використав своє процесуальне право про отримання вказаної інформації, що складає банківську таємницю, у порядку витребування доказів у справі. З міркувань наведених вище повідомлення ТОВ «Пейтек» на адресу ТОВ «Лінеура Україна» про перерахування 25.12.2024 на маску картки [NUMBER] коштів у сумі 8 000,00 грн суд позбавлений можливості трактувати як належний, допустимий та достатній доказ видачі ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів саме відповідачу [PERSON] , оскільки у вказаному повідомленні відсутні посилання як на особу отримувача коштів, так і інформація щодо конкретного кредитного договору, інформація щодо повного номеру картки чи належності її певній особі. Таким чином, позивачем не доведено факту виконання ТОВ «Лінеура Україна» умов кредитного договору № 5202632 від 25.12.2024, який би породжував обов`язок [PERSON] повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договорів, тобто наявність фактичних договірних відносин між первісним кредитором та відповідачем [PERSON] . В силу дії договору факторингу права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором є похідним, оскільки відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо\~інше не встановлено договором або законом, тому не підтверджує правильність нарахування сум заборгованостей первинними кредиторами. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення всієї заборгованості за договором № 5202632 незважаючи на той факт, що строк дії договору на момент звернення до суду ще не закінчився та до позовної заяви не долучено доказів про вимогу кредитодавця про дострокове повернення кредиту. Також заявлені у позовній заяви розрахунки заборгованості за договором № 5202632 містять суми заборгованості за пенею та штрафами, що прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed