Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулось до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, В обґрунтування заявлених позовних позивач посилається на те, 12 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] укладено договір №\~0632784326, відповідно до умов якого перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети, яка є невід`ємною частиною даного договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надаються позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети, які є невід`ємною частиною даного договору. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Пропозиція (оферта) на отримання 1 траншу згідно заявки-анкети від 16 січня 2020 року №\~2628506071 в рамках вказаного підписано позичальником електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. 14 липня 2021 року укладено договір №\~14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №\~0632784326. 10 березня 2023 року укладено договір №\~10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №\~0632784326. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №\~063278432. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за вказаним договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 58754,06 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55754,06 грн. Враховуючи принцип розумності, позивач просить стягнути з відповідача 39014,06 грн заборгованості, з яких 3000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 36014,06 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 2422,40 грн витрат на сплату судового збору та 13000,00 грн витрат на правову допомогу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2025 року вказана позовна заява (справа №\~438/1734/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 5 листопада 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/1734/25 Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 20 листопада 2025 року. У судові засідання представник позивача не прибув, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 16 вересня та 2 жовтня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Конверти з рекомендованими повідомленнями та судовою повісткою з повідомленням про судові засідання, направлені на зареєстровану адресу місця проживання [PERSON] повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 12 грудня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №\~0632784326 та акцепт-оферти від 16 січня 2021 року на отримання 2 траншу кредиту згідно із заявкою- анкетою від 16 січня 2020 року №\~2628506071 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 від (оферта) шляхом підписання електронним підписом. Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №\~1 та додатку №\~2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №\~3 та додатку №\~4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору. Серед основних умов кредиту визначено: максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору 36 календарних місяців, максимальна відсоткова ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. Протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил. Зі змісту пункту 7.1 договору випливає, що позичальник підтверджує, що він самостійно перед укладанням даного договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проєктом договору і які відповідають умовам даного договору, та погоджується з ними. Підписанням заявки-анкети та/або цього договору позичальник підтверджує, що він до укладення даного договору отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів цього договору був переданий позичальнику. Підписанням заявки-анкети та/або цього договору позичальник підтверджує отримання пояснень товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від товариства, достатньої та необхідної для прийняття рішення позичальником щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі Сторони погодили, що підписання товариством договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання договору. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Товариство передає одноразовий ідентифікатор позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його інформаційно-телекомунікаційній системі (вказаний в особистому кабінеті позичальника), в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення за номером телефону, вказаним позичальником під час заповнення заявки-анкети. Відповідно до пункту 7.1 правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM, з якими погодився відповідач, укладаючи кредитний договір, встановлено, що відсотки за користування поточною сумою кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту з дня отримання включно по день повернення включно. 16 січня 2020 року [PERSON] подав заявку-анкету, щодо надання кредиту у розмірі 3000,00 грн, терміном на 30 днів, яка була підписана ідентифікатором\~2f3s4d. У заявці-анкеті від 16 січня 2020 року [PERSON] просив надати йому кредит шляхом перерахування кредитних коштів на його банківську картку №\~ [NUMBER] . На підставі вищезазначеної\~заявки-анкети ТОВ «Інфінанс» надіслало відповідачу пропозицію надання другого траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 (оферту) на наступних умовах: розмір кредиту (траншу) 3000,00 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. Річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1575,00 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2f3s4d акцепт оферти, позичальник погодився з вищезазначеними умовами надання третього траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12 грудня 2019 року №\~0632784326. На підтвердження факту отримання коштів відповідачем надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (сервіс онлайн платежів «iPay.ua») від 9 вересня 2025 року вих. №\~4894_25909142728 про те, що в якому вказано, що 16 січня 2020 року о 16:06 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта на суму 3000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 46636668, призначення платежу: зарахування 3000 грн на карту [NUMBER] . 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №\~14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договором позики, у тому числі за договором позики від 12 грудня 2019 року №\~0632784326. Пунктом 2.3. договору встановлено, що сторони погодили відступлення факторові право грошової вимоги до боржників\~виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Відповідно до пункту 6.1.4 договору факторингу права вимоги переходять до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 14 липня 2021 року №\~14-07/21 сума заборгованості відповідача за договором від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 становить 31664,06 грн, з яких: 3000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28664,06 грн заборгованість по процентах. Сплата коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Інфінанс» підтверджується платіжним дорученням №\~М1 від 14 липня 2021 року. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року №\~10-03/2023/01, у тому числі за договором позики від 12 грудня 2019 року №\~0632784326. Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року №\~10-03/2023/01 сума заборгованості відповідача за договором від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 становить 58754,06 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55754,06 грн. Відповідно до акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зокрема і за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року №\~10-03/2023/01. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). Відповідно до положень частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно пунктом 5 частини 1 статті 3 цього Закону України електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (пункти 3, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Згідно зі статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями статей 77-80\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно частин\~1,\~5,\~6,\~7\~статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за договором позики від 12 грудня 2019 року №\~0632784326, а відповідачем не надано доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за вказаним договором, суд приходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту). Щодо розміру заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 36014,06 грн, суд звертає увагу на наступне. Пунктом 2.3 договору факторингу від 14 липня 2021 року №\~14-07/21 встановлено, що сторони погодили відступлення факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Відповідно до пункту 6.1.4 договору факторингу права вимоги переходять до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 14 липня 2021 року №\~14-07/21 сума заборгованості відповідача за договором від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 становить 31664,06 грн, з яких: 3000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28664,06 грн заборгованість по процентах. Після відступлення права вимоги від первісного кредитора новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал», останнім здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами та Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року №\~10-03/2023/01 сума заборгованості відповідача за договором від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 становить 58754,06 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55754,06 грн. Враховуючи наведене, подальше нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» процентів за користування кредитом за договором позики від 12 грудня 2019 року №\~0632784326 є безпідставним, оскільки до матеріалів позову не надано доказів на підтвердження права даної юридичної особи на здійснення такої діяльності, у зв`язку з чим, сума заборгованості за нарахованими процентами, яка підлягає стягненню з відповідача за вказаним вище договором становить 28664,06 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: на 81,16 % (31664,06 грн (задоволена частинна вимог): 39014,06 грн (ціна позову)) х 100 = 81,16 %, з позивача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1966,02 грн (81,16 % від 2422,40 грн). Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги від 2 вересня 2024 року №\~02-09/2024-3, укладений позивачем ФОП [PERSON] , заявка про надання юридичної допомоги від 1 вересня 2025 року №\~25, із зазначенням наданих послуг на суму 13000,00 грн, витяг з акта №\~13 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року із зазначенням наданих послуг на суму 13000,00 грн, платіжну інструкцію від 20 жовтня 2025 року №\~0565950002. Верховний Суд у постанові 19 лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц зазначив, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд враховує, що дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат\~(встановлення їхньої дійсності та\~необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~обохсторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №\~19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10550,80 грн (пропорційно задоволених позовних вимог) не є цілком співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Таким чином, з врахуванням обсягу виконаної роботи, враховуючи категорію справи, а також беручи до уваги принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial