Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 24.04.2010 року вона уклала шлюб із відповідачем. Вже тривалий час не живуть як родина разом, не ведуть спільний побут та кожен живе окремим життям. Від спільного життя подружжя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому вона звернулась до суду з відповідним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але від її представника на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності на позовних вимогах наполягає (а.с.40). Відповідач у судові засідання не з`явився, але від його представника на електронну адресу суду надійшла заява з поясненнями в якому відповідач позов визнає частково, аліменти на двох дітей у розмірі однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів, аліментів а після досягнення старшою дитиною повноліття продовжити стягнення аліментів на молодшу дитину в розмірі частини від доходів відповідача. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2010 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстроване Затишанською селищною радою Фрунзівського району Одеської області, актовий запис №04 (а.с.5). Сторони по справі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №12 (а.с.6), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1820 (зворотній а.с.6) Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. В даному випадку, позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей кожного місяця. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючі обставини наведені позивачем, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягнути на користь [PERSON] аліменти на двох дітей у розмірі однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів, аліментів а після досягнення старшою дитиною повноліття продовжити стягнення аліментів на молодшу дитину в розмірі частини від доходів відповідача, що відповідає законним вимогам. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial