Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник позивача, ТОВ «Азимут 47», звернувся до суду з позовом до відповідачів, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, про скасування державної реєстрації прав. Змінивши підстави позову, даний позов представник позивача підтримав та суду пояснив, що ТОВ «Азимут 47» є підприємством, основним видом діяльності якого є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю. 29.08.2023 року розпочався прийом пропозицій аукціону з продажу лоту № SUE001-UA-20230825-22570, назва лоту: Спеціальний дозвіл на користування надрами - Хотимирська ділянка. Вартість геологічної інформації - 6 % ціни спеціального дозволу на користування надрами, що визначається на аукціоні (електронних торгах), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1075 «Про затвердження Методики визначення вартості геологічної інформації, отриманої за рахунок коштів державного бюджету» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 року № 836). Вартість пакету аукціонної документації - 57276 грн 96 коп (з ПДВ). Хотимирська ділянка розташована на території Івано-Франківського району Івано-Франківської області, за 0,5 км на північ від с. Хотимир. Вид корисної копалини: гіпс. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), 20 років. 14.09.2023 року було проведено даний аукціон, переможцем якого став позивач. 12.10.2023 року між ним та Державною службою геології та надр України було укладено договір №5/4-233 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовища) гіпсу Хотимирської ділянки, яка знаходиться в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та видано йому спеціальний дозвіл на користування надрами, згідно з яким метою користування надрами є: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ); мета користування надрами: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища, затвердження запасів за промисловими категоріями ДК України, з подальшим видобуванням гіпсу (промислова розробка). Відомості про ділянку надр, що надається у користування: Хотимирська ділянка, що знаходиться в Івано-Франківській області Івано-Франківського району, 0,5 км на північ від села Хотимир, площею 68,5 га, вид корисних копалин гіпс. Позивач звернувся до Українського центру судових експертиз із заявою про проведення земельно-технічної експертизи з метою встановлення усіх земельних ділянок, які накладаються на межі Хотимирської ділянки надр. Держгеонадра листом повідомила останнього про те, що в межах контуру спеціального дозволу знаходиться ряд земельних ділянок, а саме, було визначено кадастрові номери 31 земельної ділянки (певні номери повторювалися декілька разів), з яких унікальних кадастрових номерів - 28. Враховуючи інформацію із листа Держгеонадра, він звернувся до Українського центру судових експертиз із заявою про уточнення питань експертного дослідження, поставивши на вирішення експертизи питання, чи накладаються вказані 28 земельних ділянок на Хотимирську ділянку надр. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи межі Хотимирської ділянки надр, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47», які визначені у спеціальному дозволі на користування надрами: накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0003, площа накладання становить S = 8,9799 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004, площа накладання становить Sнакл. = 24,2217 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0005, площа накладання становить Sнакл. = 0,1138 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0007, площа накладання становить Sнакл. = 0,0216 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площа накладання становить Sнакл. = 15,3325 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:003:0968, площа накладання становить Sнакл. = 14,7896 га; частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:003:0685, площа накладання становить Sнакл. = 0,0068 га. Із інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 площею 24,7884 га з цільовим призначенням - 01.08 Для сінокосіння та випасання худоби розташована в Івано-Франківській області, Тлумацький район, Хотимирська сільська рада, контур 41 та з 11.06.2021 року знаходиться у комунальній власності Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 3 03.11.2023 року право оренди на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . З 11.01.2024 року право користування (сервітуту) на частину земельної ділянки площею 0,4678 га зареєстровано за Приватним підприємством «Троянські гіпси»; земельна ділянка з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га з цільовим призначенням - 01.08 Для сінокосіння та випасання худоби розташована в Івано-Франківській області, Івано-Франківський район, за межами с. Хотимир Обертинської селищної ради та з 03.11.2023 року знаходиться у комунальній власності Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 3 03.11.2023 року право оренди на земельну ділянку зареєстровано [PERSON] 3 09.01.2024 року право користування (сервітуту) на частину земельної ділянки площею 0,0762 га зареєстровано за Приватним підприємством «Троянські гіпси». Рішенням від 27.10.2023 року за № 2418-32/2023 Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської областівирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004, площею 27,7884 га та передати в оренду [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 27,7884 га, для сінокосіння та випасання худоби терміном на 7 років. Рішенням від 27.10.2023 року за № 2419-32/2023 Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської областівирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га та передати в оренду [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га, для сінокосіння та випасання худоби терміном на 7 років. 03.11.2023 року між Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської областіта [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 та із кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 строком на 7 років. Оскільки межі Хотимирської ділянки надр накладаються на межі спірних земельних ділянок (2625688200:01:002:0004 та 2625688200:01:002:0024), то в силу положень ст. 14, 18-1 Кодексу України про надра вказані земельні ділянки могли передаватися Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської областів оренду [PERSON] лише на строк до надання земельних ділянок позивачу як користувачу надр. Позивач звертався до [PERSON] за отриманням від останнього згоди на встановлення сервітуту на вищевказані земельні ділянки, однак залишив указані листи без відповіді та протиправно не надав згоди на встановлення сервітутів на земельні ділянки, які перебувають у його користуванні на підставі договорів оренди. Зазначені договори оренди не були спрямовані на реальне настання правових наслідків (використання землі для ведення сільськогосподарської діяльності, сінокосіння і випасання худоби), а були спрямовані виключно на створення перешкод для реалізації позивачем власного права на користування земельними ділянками. [PERSON] не мав та не має наміру займатися сінокосінням та випасанням худоби на спірних ділянках, а реальною метою укладення договорів оренди було створення передумов для будівництва партнером Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області- фірмою Сен-Гобен (ПП «Троянські гіпси») заводу на цих ділянках; створення штучних перешкод іншим суб?єктам, які мають право на користування спірними земельними ділянками, в оформлення їхнього права користування цими земельними ділянками. Вважає, що вищевказані прийняті рішення від 27.10.2023 року та укладені договори оренди земельних ділянок від 03.11.2023 року були прийняті та укладені всупереч положенням чинного законодавства та порушують права позивача, як добросовісного користувача Хотимирської ділянки надр, а тому із метою захисту власного порушеного права на користування земельними ділянками та захисту власного порушеного права на геологічне вивчення та комплексну розробку корисних копалин, а також недопущення обмеження прав як надрокористувача вимушений звернутися до суду. У зв`язку із вищенаведеним, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.10.2023 року за № 2418-32/2023 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 площею 24,7884 га [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.10.2023 року за № 2419-32/2023 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оренду з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 площею 15,3381 га [PERSON] ; визнати недійсним договір оренди землі від 03.11.2023 року, укладений між Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 площею 24,7884 га; визнати недійсним договір оренди землі від 03.11.2023 року, укладений між Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 площею 15,3381 га; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 52437095 про державну реєстрацію права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 площею 24,7884 га; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 52436328 про державну реєстрацію права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 площею 15,3381 га та стягнути з відповідачів судові витрати. 27.03.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано 1 частину відзиву на позовну заяву, в якому просила у задоволені позову відмовити у повному обсязі та зазначила, що позивачем не надано доказів того, що на виконання вимог ст. 18-1 Кодексу про надра, Держгеонадра (як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр) внесла до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області подання щодо затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, конкурсу, які на момент проведення аукціону чи конкурсу з надання надр у користування сформовані як об?єкт цивільних прав, і які мають бути передані йому в користування для видобування корисних копалин. Таким чином не доведено факт порушення Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області встановленого законом порядку передання у користування земельних ділянок, які знаходяться у межах ділянки надр, щодо якої видано Спеціальний дозвіл. Крім того, встановлений у ст. 18-1 Кодексу про надра порядок надання ділянок для потреб надрокористування не застосовується до земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, оскільки на момент проведення аукціону щодо Хотимирської ділянки, зазначена ділянка не була сформована як об?єкт цивільних прав. Вказала, що сам по собі факт передання спірних земельних ділянок у користування [PERSON] не порушує прав та законних інтересів позивача, оскільки останній не позбавлений права отримати спірні земельні ділянки у користування як власник Спеціального дозволу та не надано доказів протиправності дій Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області щодо ухвалення оскаржувальних рішень та укладання оспорюваних договорів оренди. Тому, з огляду на викладене відсутні фактичні та правові підстави для скасування рішення Ради від 27.10.2023 року № 2418-32/2023 та № 2418-32/2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду», а також для визнання недійсними договорів оренди землі від 03.11.2023 року між відповідачами щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 та з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024(том 1, а.с. 159-167). 27.03.2024 року представником відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області - селищним головою Хамутом В.Б. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позову відмовити повністю та зазначив, що Рішенням № 2418-32/202310 та № 2419-32/202311 від 27.10.2023 року селищна рада вирішила затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004, площею 27,7884 га та з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га, а також передати в оренду [PERSON] дані земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби терміном на 7 років. Ухвалюючи наведені рішення та укладаючи відповідні договори оренди землі, селищна рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Зазначив, що у законодавстві України відсутні норми, які б забороняли селищній раді приймати рішення чи укладати договори, які оспорюються позивачем. Таким чином, позивач не спростував законність передачі спірних земельних ділянок у оренду [PERSON] . Держгеонадра не зверталися до селищної ради із поданням у порядку ст. 18-1 Кодексу України про надра та відповідно селищна рада не затверджувала відповідний перелік земельних ділянок, щодо передання в користування переможцю аукціону. Крім того, на момент проведення аукціону, одна з двох земельних ділянок (площею 15,3381 га) не була сформована як об?єкт цивільних прав, а тому до такої ст. 18-1 Кодексу України про надра не може застосовуватися. Вказав, що на час прийняття селищною радою оспорюваних рішень та укладення договорів з [PERSON] , позивач не набув статусу користувача надрами та не отримав спеціального дозволу на користування надрами, а тому оскаржувані рішення і договори не порушували і не могли порушувати його прав, яких не існувало на момент 27.10.2023 року і 03.11.2023 року відповідно (том 1, а.с. 175-180). 15.04.2024 року представником позивача ТОВ «Азимут 47» адвокатом Залізняком І.І. до суду подано відповідь на відзиви на позовну заяву, в якому зазначив, що представник Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області помилково вважає, що він мав право на безперешкодне розпорядження спірними земельними ділянками, оскільки Держгеонадра не зверталася до нього із поданням про необхідність затвердження переліку земельних ділянок, розташованих у межах Хотимирської ділянки надр, адже положення ст. 18-1 Кодексу України про надра, перш за все, спрямовані на забезпечення та гарантування переможцю аукціону безперешкодного та переважного права користування (сервітуту) земельними ділянками, які знаходяться в межах відповідної ділянки надр. Позивач, беручи участь в аукціоні мав легітимні очікування на те, що обмеження щодо розпорядження земельними ділянками в межах Хотимирської ділянки надр почали діяти та розповсюджуватися на Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області ще до моменту початку проведення аукціону (29.08.2023 року) та позивач не повинен нести негативні наслідки порушення такої процедури останнім та Держгеонадра. Зазначив, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області не може виправдовувати власні протиправні дії щодо передачі спірних земельних ділянок в оренду [PERSON] на строк 7 років виключно бездіяльністю (помилкою) Держгеонадра в частині не направлення подання, оскільки межі Хотимирської ділянки надр накладаються на межі земельних ділянок (2625688200:01:002:0004 та 2625688200:01:002:0024), то в силу положень ст. 18-1 Кодексу України про надра вказані земельні ділянки могли передаватися в оренду лише на строк до надання земельних ділянок позивачу як користувачу надр. Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області не могла не усвідомлювати протиправність власних дій щодо надання в оренду спірних земельних ділянок, оскільки 29.08.2023 року - аукціон розпочався; 14.09.2023 року - аукціон завершився; 26.09.2023 року - позивача визнано переможцем аукціону. Оскаржувані рішення селищної ради № 2418-32/2023 та № 2418-32/2023 прийняті 27.10.2023 року, а договори оренди земельних ділянок з [PERSON] укладено 03.11.2023 року, тобто через місяць після завершення аукціону. Відповідачі не надають жодних належних доказів на підтвердження того, що на момент початку проведення аукціону земельна ділянка, кадастровий номер якої 2625688200:01:002:0024, ще не була сформована, а була зареєстрована у Державному земельному кадастрі лише 16.10.2023 року. Та навіть якщо припустити, що дана земельна ділянка дійсно не була сформована станом на дату початку аукціону (29.08.223 року), то на неї все одно розповсюджувалися обмеження (встановлені ст. 18-1 КУпн), оскільки така розташована у межах Хотимирської ділянки надр, що підтверджується висновком експерта. Вважає, що договори оренди є фіктивними та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, оскільки земельні ділянки надані [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби, проте останній не здійснює та не здійснював жодної такої діяльності. Протиправне укладення договорів оренди спричинило порушення права позивача на геологічне вивчення та комплексну розробку корисних копалин, оскільки позивач не може розпочати освоєння Хотимирської ділянки надр без згоди [PERSON] , яку останній не надає, і необхідність отримання якої спричинена укладенням договорів оренди із порушенням ст. 18-1 Кодексу України про надра та ст. 234 ЦК України (том 1, а.с. 204-207). 16.04.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано 2 частину відзиву на позовну заяву, в якому просила у задоволені позову відмовити повністю та зазначила, що позиція позивача передбачає, що на момент ухвалення оскаржуваних рішень та передачі спірних ділянок у користування [PERSON] , Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області повинна була мати інформацію щодо того, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах Хотимирської ділянки надр. Водночас позивач звертається до листа Держгеонадр від 12.01.2024 року та до висновку експертизи від 12.02.2024 року, як джерела інформації, щодо того, які земельні ділянки повністю або частково знаходяться в межах Хотимирської ділянки надр. Таким чином, позивач самостійно підтверджує, що інформація про те, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах Обертинської ділянки надр з?явилась тільки у січні - лютому 2024 року, тобто через три місяці після ухвалення оскаржуваних рішень. У такому випадку, відсутні підстави стверджувати, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області могла і повинна була бути проінформована на момент оскаржуваних рішень. Крім того, у вказаному висновку експертизи вказано, що в межах Обертинської ділянки надр лежать і інші ділянки, сукупною площею більше 5 га, які знаходяться в оренді ТОВ "Штерн Агро", однак позивач не згадує нічого про стан оформлення своїх прав на землю на ці ділянки, хоча було б логічно розпочинати оформлення прав на землю надрокористувача саме з цих ділянок, оскільки усі вони знаходяться по периметру Обертинської ділянки надр, в той час, як спірні земельні ділянки розміщені у центрі Обертинської ділянки надр. Це свідчить про те, що позов спрямований виключно на позбавлення права користування землею [PERSON] , а не на забезпечення можливості позивача використовувати землю в межах ділянок надр. З програми робіт вбачається, що оформлення прав позивача на землю заплановане на період з 4-го кварталу 2026 року по 4-й квартал 2027 року, майже через три роки. Таким чином, невжиття позивачем заходів щодо оформлення прав на земельні ділянки інші, ніж спірні земельні ділянки, а також наявність узгодженого плану надрокористування, відповідно до якого оформлення прав на землю має бути виконано позивачем тільки через три роки, свідчать про передчасність позову та відсутність зв?язку між позовом та порушеним правом позивача. Вважає, що позивач не довів порушення закону та порушення його прав/інтересів, а заявлені позовні вимоги не є добросовісною позицією та штучно створені для отримання контролю над земельними ділянками в обхід законних процедур оформлення прав на землю, всупереч правам та гарантіям власника та законного користувача (том 1, а.с. 214-220). 10.05.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому просила у задоволені позову відмовити у повному обсязі та зазначила, що у позивача не було жодних підстав для легітимних очікувань, адже обмеження щодо розпорядження земельними ділянками в межах Хотимирської ділянки надр почали діяти та розповсюджуватися на Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області ще до моменту початку проведення аукціону. Обмеження, встановлені ст. 18-1 Кодексу України про надра виникають з моменту внесення Держгеонадарми до ради подання щодо затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається у користування переможцю аукціону, конкурсу, які на момент проведення аукціону чи конкурсу сформовані як об`єкт цивільних прав, і мають бути передані йому в користування для видобування корисних копалин. Оскільки, Держгеонадра відповідного подання не вносили, то немає правових підстав для виникнення легітимних очікувань того, що обмеження щодо розпорядження земельними ділянками в межах Хотимирської ділянки надр встановлені статтею 18-1 Кодексу України про надра почали діяти та розповсюджуватися на Обертинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області ще до моменту початку проведення аукціону. Навпаки, практика діяльності Держгеонадр свідчить про те, що у позивача мали бути легітимні очікування того, що Держгеонадра не вноситиме жодних подань до ради, оскільки це послідовна позиція останнього, а позивач, як юридична особа, основним видом діяльності якого є добування гіпсу, не міг не бути поінформованим про практику дій Держгеонадр. Зазначила, що у відповіді на відзив позивач фактично визнав, що Держгеонадрами не внесено подання передбачене ст. 18-1 Кодексу України про надра, на підставі якого Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області мала б затверджувати перелік земельних ділянок в межах Хотимирської ділянки надр, внаслідок чого такого обов`язку у останньої не виникло. Щодо ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 зазначила, що проект землеустрою даної ділянки був затверджений тільки 27.10.2023 року, а тому твердження позивача про недоведеність факту завершення формування ділянки після проведення аукціону з продажу спеціального дозволу спростовується наявними у матеріалах справи доказами. Підстави фіктивності договорів оренди не підтверджені жодними доказами, адже спірні ділянки були реально передані Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області [PERSON] , за них сплачується орендна плата та має намір ними користуватися (том 2, а.с. 1-3). 17.06.2024 року представником позивача ТОВ «Азимут 47» адвокатом Залізняком І.І. до суду подано письмові пояснення, в якому зазначив, що оприлюднення результатів аукціону стало причиною ініціювання [PERSON] питання надання йому в оренду спірних земельних ділянки, оскільки відповідачі розпочали та завершили процес надання їх в оренду останньому уже після того, як позивач став переможцем аукціону та увесь процес оформлення права оренди на земельні ділянки було завершено менше ніж за місяць із порушенням положень ст. 124 Земельного кодексу України без проведення земельних торгів. Пояснив, що для створення штучних передумов передачі спірних земельних ділянок Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, без проведення земельних торгів, [PERSON] у власних заявах про надання дозволу на розробку проектів землеустрою зазначав, що він збирається використовувати земельні ділянки нібито для сінокосіння та випасання худоби. Такі дії останнього зумовлені виключно тим, що частиною другою ст. 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Відсутність намірів щодо використання спірних земельних ділянок саме за їх цільовим призначенням та визнання того факту, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області надає земельні ділянки в оренду саме для сінокосіння і випасання худоби виключно із метою уникнення необхідності проведення земельних торгів підтверджується відеозаписом сесійного засідання Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.10.2023 року. Крім того, у [PERSON] відсутні у власності будь-які тварини, у тому числі велика рогата худоба. Вважає, що реальною метою укладення договорів оренди було саме створення передумов для будівництва партнером Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області - фірмою Сен-Гобен (ПП "Троянські гіпси") заводу на цих ділянках; створення штучних перешкод іншим суб?єктам, які мають право на користування спірними земельними ділянками, в оформлення їхнього права користування цими земельними ділянками (том 2, а.с. 78-81). 26.06.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано відзив на заяву про зміну підстав позову, в якому остання вказала, що посилання позивача на фіктивність спірних договорів є недоведені належними та допустимими доказами, суперечать вимогам Закону. Зазначила, що позивач не наводить жодного аргументу чи доказу на підтвердження наміру [PERSON] та Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області фіктивності договору та не наводить жодного доказу невиконання спірних договорів. Натомість, спірними договорами оренди передбачено 2 ключові обов?язки сторін - передача земельних ділянок орендодавцем та сплата орендної плати орендарем. Сторони виконали і продовжують виконувати обидва із вказаних зобов?язань у повному обсязі. Щодо неналежності доводів про невикористання земельних ділянок вказала, що використання чи невикористання землі не стосується виконання договорів оренди, оскільки спірні договори не встановлюють для орендаря зобов?язань користуватися землею, у тому числі користуватися нею цілорічно. Договір оренди землі надає право, а не обов?язок на використання землі. Таке використання не регламентоване і відсутність використання не впливає на чинність чи виконання договору оренди. Крім того, невикористання земельних ділянок у перші кілька місяців дії договору не виключає планів чи можливості такого використання [PERSON] у майбутньому. Поряд з вимогами про визнання договорів недійсними позивач заявляє похідні вимоги про скасування державної реєстрації права, які за змістом та характером є вимогами реституції. Посилання позивача на порушення його права на користування земельними ділянками не відповідає дійсності, оскільки позивач ніколи не мав права користування спірними земельними ділянками. Оскаржувані рішення не є нормативними актами, а тому до них не застосовні норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Щодо порушення порядку оприлюднення проекту рішення ради вказала, що дана обставина не може бути підставою для скасування такого рішення та від формального порушення не повинен страждати [PERSON] , який жодним чином не причетний до такого порушення. Дані доводи позивача зводяться до надмірного формалізму, який не впливає на законність оскаржуваних рішень (том 2, а.с. 90-94). 01.07.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано заперечення проти письмових пояснень, в яких зазначила, що відсутній зв`язок між оприлюдненими результатами аукціону та ініціювання питання про надання земельних ділянок в оренду. Жодного доказу про причинно-наслідкові зв`язки цих подій та яким чином впливає на законність оскаржуваних рішень чи договорів позивач не надає. Щодо використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, то позивачем не наведено жодних доказів притягнення [PERSON] чи третіх осіб до відповідальності за нецільове використання; не надано жодних доказів нецільове використання; не надано доказів видобування відповідачем гіпсу чи будь-яких інших корисних копалин. Позиція позивача зводиться до припущень, підтверджених відсутністю у останнього худоби у даний момент. Крім того, твердження позивача про передачу землі в оренду без проведення аукціону у порушення ст. 124 ЗК України є хибними, оскільки до спірних правовідносин застосовна спеціальна норма - ст. 134 ЗК України, яка передбачає можливість передачі землі в оренду без проведення аукціону за відповідними цільовими призначеннями (том 2, а.с. 116-117). 02.07.2024 року представником відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області селищним головою Хамутом В.Б. до суду подано відзив на заяву про зміну підстав позову, в якому просив у задоволені позову відмовити повністю та зазначив, що оспорювані договори уже породили правові наслідки, зокрема, право оренди [PERSON] зареєстровано згідно із законодавством, на підставі чого у нього виникло право використання землі, а також обов?язок сплачувати орендну плату. Законодавство не уповноважує раду здійснювати контроль за ходом виконання договорів оренди зі сторони орендаря, тому така не має повноважень вимагати від [PERSON] будь-яку інформацію щодо реалізації ним свого права користування земельними ділянками, якщо відсутні докази неналежного використання землі. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо фіктивності оспорюваних договорів, натомість вибудував свою позицію на припущеннях. Щодо використання земельних ділянок не за цільовим призначенням вказав, що позивач не надає жодного доказу такого використання будь-якої із двох спірних земельних ділянок. Зокрема, не надано доказів притягнення [PERSON] чи будь-яких третіх осіб до відповідальності за таке нецільове використання, як і не надано доказів самого нецільового використання. Позивач також посилається на протиправність передачі земельних ділянок в оренду без аукціону, проте останній не враховує ч. 2 ст. 134 ЗК України, а також не доводить незаконності зміни цільового призначення землі або ж порушення вказаної норми. Крім того, вказав, що оскаржувані рішення є актами індивідуальної дії, до яких не застосовуються вимоги законодавства щодо оприлюднення проєктів регуляторних актів. За цих обставин доводи позивача щодо порушення радою порядку опублікування проєктів регуляторних актів не мають під собою правових підстав (том 2, а.с. 127-131). 31.07.2024 року представником позивача ТОВ «Азимут 47» адвокатом Залізняком І.І. до суду подано відповідь на відзиви, в якому зазначив, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області розуміючи, що не може надати жодних доказів на підтвердження використання [PERSON] спірних земельних ділянок за цільовим призначенням, лише констатує, що нібито не має права та повноважень здійснювати контроль використанням [PERSON] земельних ділянок, однак такі доводи спростовуються положеннями п. 24 договорів оренди, згідно з якими орендодавець має право вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору. Відтак, доводи Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про те, що договори оренди дійсно породили певні правові наслідки не спростовують того факту, що реальною метою укладення договорів була не та, яка задекларована у тексті договорів, а створення перешкод для реалізації позивачем власного права на користування земельними ділянками та на виникнення обов?язку відшкодувати [PERSON] суму збитків. Крім того, вказав, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області помилково вважає, що оскаржувані рішення, як акти органу місцевого самоврядування, не є регуляторними актами в розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Так, із тексту оскаржуваних рішень вбачається, що вони містять не лише індивідуально-конкретні приписи, а й норми, що регулюють господарські відносини між відповідачами, а саме щодо розміру плати за землю та строку користування земельними ділянками. З урахуванням вимог вищевказаного закону, проекти оскаржуваних рішень підлягали обов?язковому оприлюдненню з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об?єднань не пізніше ніж за один місяць до внесення їх на розгляд сесії відповідної ради, що є додатковою підставою на підтвердження факту неправомірності таких рішень. Пояснив, що внаслідок укладення договорів оренди відповідачі створили позивачу додаткові перешкоди в реалізації такого права, змусивши останнього звертатися за згодою встановлення сервітуту до землекористувача, а порушення прав позивача полягає не у необхідності отримання згоди в [PERSON] , а у безпідставній та протиправній бездіяльності останнього щодо надання такої згоди позивачу. Фактично, протиправне укладення договорів оренди спричинило порушення права позивача на геологічне вивчення та комплексну розробку корисних копалин, що полягло у неможливості розпочати освоєння Хотимирської ділянки надр без згоди [PERSON] , яку останній не надає, і необхідність отримання якої спричинена укладенням договорів оренди із порушенням законодавства (том 2, а.с. 140-143). 19.08.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тимофєєвою Л.А. до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що позивач довільно тлумачить ст. 203 ЦК України, вказуючи, що оскаржувані договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Твердження позивача, що оскаржувані ним акти є регуляторними помилкові, оскільки регуляторний акт у будь-якому випадку має бути нормативним, а регулювання ним господарських відносин є лише однією з його додаткових ознак. Видача акту регуляторним органом не надає акту статусу регуляторного. Вказала, що самого лише бажання позивача достроково оформити права на землю недостатньо для підтвердження наявності у нього порушеного права. Адже Програмою робіт передбачено комплекс взаємопов?язаних робіт, процесів і дій, кожна з яких має логічно і технічно обумовлені строки реалізації. Відповідно, якщо Програмою робіт передбачено оформлення прав на землю через 3 роки, то доцільність оформлення таких прав у більш ранні періоди є очевидно недоцільною. Крім того, позивач не довів, що він готовий розпочинати користування надрами негайно після оформлення прав на землю і що лише оскаржувані ним договори оренди землі перешкоджають йому у такому праві (том 2, а.с. 153-155). 23.08.2024 року представником відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області селищним головою Хамутом В.Б. до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому просив у задоволені позову відмовити повністю та зазначив, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження обставин, що договори оренди не відповідають внутрішній волі сторін її зовнішньому прояву, а також усвідомлення обома сторонами правочину, що такий правочин не буде виконаний. Позивач вважає, що оскаржувані рішення є регуляторними актами, однак сам вказує, що регуляторний акт - це нормативно-правовий акт, водночас, очевидно, що рішення про надання ділянки в оренду не є нормативно-правовим актом, відповідно не є регуляторним актом, навіть якщо воно ухвалено регуляторним органом (том 2, а.с. 162-163). 05.11.2025 року представником відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області адвокатом Хацкевичем Р.М. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позовних вимог позивача відмовити та зазначив, що державна служба геології та надр Україна, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, перед початком проведення аукціону не зверталась до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як до органу місцевого самоврядування, що уповноважений здійснювати розпорядження такими земельними ділянками, з поданням про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, що може свідчити про протиправність проведення такого аукціону. Крім того зазначив, що Спеціальний дозвіл позивачем було отримано після прийняття Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області оскаржуваних рішень, а тому право позивача, враховуючи позовні вимоги з підстав заявлених у справі, не є порушеними (том 4, а.с. 40-42). Представник позивача ТОВ «Азимут 47» - адвокат Святецький Д.В.у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та пояснив, що прийняті рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.10.2023 року та укладені договори оренди від 03.11.2023 року відбулися після проведення аукціону на продаж спеціального дозволу, після визнання переможцем ТОВ «Азимут 47», а також після укладення купівлі-продажу спеціального дозволу, а тому порушують цивільні права та інтереси позивача як надрокористувача. Вказав, що контур спеціального дозволу більшою частиною накладається на земельні ділянки, які були передані у користування відповідачу [PERSON] . Селищною радою під час прийняття оскаржуваних рішень було порушено порядок публікації проєкту таких рішень. Укладені договори оренди не були спрямовані на настання реальних наслідків, зокрема щодо використання їх за цільовим призначенням, а дійсною їхньою метою є зловживання правом для створення штучних перешкод для позивача у встановленні сервітуту та подальшої розробки надр, в межах даних ділянок, згідно наданого спеціального дозволу. Ствердив, що Обертинській селищній раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області було відомо про проведення такого аукціону, що повністю підтверджується відеозаписами сесії селищної ради. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області селищний голова Хамут В.Б. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та пояснив, що державна служба геології та надр Україна перед початком проведення аукціону не зверталась до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області з листом щодо затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону. Крім того зазначив, що спеціальний дозвіл позивачем було отримано після прийняття Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області оскаржуваних рішень, які прийняті колегіально на сесієї селищної ради, а тому вважає, що селищна рада жодним чином не порушила права позивача. Просив відмовити у задоленні позову повністю. Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області адвокат Хацкевич Р.М.у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що державна служба геології та надр Україна, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, перед початком проведення аукціону не зверталась до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як до органу місцевого самоврядування, що уповноважений здійснювати розпорядження такими земельними ділянками, з поданням про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, розташованих у межах ділянки надр, що передається в користування переможцю аукціону, що може свідчити про протиправність проведення такого аукціону. Спеціальний дозвіл позивачем було отримано після прийняття Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області оскаржуваних рішень, а тому право позивача, враховуючи позовні вимоги з підстав заявлених у справі, не є порушеними. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тимофєєва Л.А. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзивах на позовну заяву та пояснила, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області порушила порядок передання земельних ділянок для цілей надрокористування та є підстави для визнання незаконних та скасування рішень від 27.10.2023 року, а також визнання недійсними договорів оренди від 03.11.2023 року на спірні земельні ділянки між Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області та [PERSON] . Останній на орендованих земельних ділянках випускав своїх кролів, косив для них траву, сплачував орендну плату за користування цими землями. Щодо проведення аукціону [PERSON] не було відомо. Просила відмовити у задоволенні позову повністю. 07.03.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 28.08.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про призначення земельно-технічної експертизи та провадження у справі зупинено. 10.10.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про поновлення провадження у даній цивільній справі. 09.12.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про направлення витребуваних матеріалів до експертної установи та провадження у справі зупинено. 03.01.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про поновлення провадження у даній цивільній справі. 10.03.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.10.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про закриття провадження у справі. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові та відео докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення і відзиви на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 82, 263 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно копії інформації із сайту «Prozorro», 29.08.2023 року Державною службою геології та надр України оголошено про проведення аукціону з продажу лоту № SUE001-UA-20230825-22570, який завершився 13.09.2023 року, назва лоту: спеціальний дозвіл на користування надрами - Хотимирська ділянка; вартість геологічної інформації - 6 % ціни спеціального дозволу на користування надрами, що визначається на аукціоні (електронних торгах), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 № 1075 «Про затвердження Методики визначення вартості геологічної інформації, отриманої за рахунок коштів державного бюджету» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 836); вартість пакету аукціонної документації - 57 276,96 грн (з ПДВ); Хотимирська ділянка розташована на території Івано-Франківського району Івано-Франківської області, за 0,5 км на північ від с. Хотимир; вид корисної копалини: гіпс; вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), 20 років (том 1, а.с. 21-25). Відповідно до протоколу електронного аукціону № SUE001-UA-20230825-22570 сформованого 26.09.2023 року учасниками аукціону були Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРПАТИ РЕСУРС», ЄДРПОУ: 45334793; Приватне підприємство «ТРОЯНСЬКІ ГІПСИ», ЄДРПОУ: 33208749; Товариство з обмеженою відповідальністю «БІТТРЕЙД ПЕРСПЕКТИВА», ЄДРПОУ: 44568219; Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗИМУТ 47», ЄДРПОУ: 44457755; Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙРОНС ГРУП», ЄДРПОУ: 43550436; Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВК ЗАХІД», ЄДРПОУ: 45190756 (том 1, а.с. 26-30). 14.09.2023 року було проведено вищевказаний аукціон, переможцем якого стало ТОВ «Азимут 47», що вбачається із копії даного протоколу електронного аукціону № SUE001-UA-20230825-22570. Між ТОВ «Азимут 47» та Державною службою геології та надр України 12.10.2023 року було укладено договір № 5/4-23 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовища) гіпсу Хотимирської ділянки, яка знаходиться в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області, про що свідчить відповідний договір (том 1, а.с. 31-34). Відповідно до копії Спеціального дозволу на користування надрами № 5574 від 21.11.2023 року, який виданий Державною службою геології та надр України, на підставі протоколу аукціону від 26.09.2023 року № SUE001-UA-20230825-22570 та договору купівлі-продажу від 12.10.2025 року № 5/4-23, ТОВ «Азимут 47» видано Спеціальний дозвіл на користування надрами, згідно з яким метою користування надрами є: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища, затвердження запасів за промисловими категоріями ДКЗ України, з подальшим видобуванням гіпсу (промислова розробка родовищ);прив`язка на місцевості відповідно до адміністративно-територіального устрою України: 0,5 км на північ від села Хотимир; площа: 68,5 га; вид корисних копалин: гіпс; строк дії спеціального дозволу на користування надрами 20 років (том 1, а.с. 35-36). 10.01.2024 року позивач звернувся до Українського центру судових експертиз про проведення земельно-технічної експертизи з метою встановлення меж Хотимирської ділянки надр. На вирішення земельно-технічної експертизи поставлені питання: Яка конфігурація Хотимирської (земельної) ділянки надр відповідно до вказаних у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47»? Чи накладаються межі земельних ділянок, в тому числі, з кадастровими номерами: 2625688200:01:002:0004 та 2625688200:01:002:0024, на Хотимирську ділянку надр, межі якої визначені у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, яка знаходиться в Івано-Франківській області, Івано-Франківського району, 0,5 км на північ від села Хотимир, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47»? Якщо накладання наявне, за рахунок яких саме земельних ділянок та якої площі та якої конфігурації? Відобразити графічно. Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №1-12/02 від 12.02.2024 року, виконаної Українським центром судових експертиз, конфігурація меж Хотимирської ділянки надр відповідно до спеціального дозволу на користування надрами № 5574 від 21.11.2023 року, виданого Державною службою геології та надр України товариству з обмеженою відповідальністю «Азимут47», відображена на Додатку № 2 до висновку та встановлено, що межі Хотимирської ділянки надр, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47», які зазначені у спеціальному дозволі на користування надрами №5574 від 21 листопада 2023 року частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004, площа накладення становить Sнакл. = 24,2217 га та частково накладаються на межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площа накладення становить Sнакл. = 15,3325 га (том 1, а.с. 39-81). Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2024 року у даній справі було призначено земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: яка конфігурація та площа Хотимирської (земельної) ділянки надр відповідно до вказаних у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47»?; чи накладаються межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2625688200:01:002:0004, 2625688200:01:002:0024 на Хотимирську ділянку надр, межі якої визначені у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, яка знаходиться в Івано-Франківській області, Івано-Франківського району, 0,5 км на північ від села Хотимир, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47»?; якщо накладання наявне, за рахунок яких саме земельних ділянок та якої площі та якої конфігурації?; відобразити графічно та вказати каталог координат земельних ділянок з кадастровими номерами 2625688200:01:002:0004, 2625688200:01:002:0024 та каталог координат земельної ділянки, яка надана в користуванні ТОВ «Азимут 47» згідно спеціального дозволу на користування надрами № 5574 від 21.11.2023 року. Проведення експертизи доручено судовому експерту Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/126-24/10105-ЗТ від 20.12.2024 року встановлено, що конфігурація Хотимирської (земельної) ділянки надр відповідно до вказаних у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47» багатокутна, її площа складає 68,5602 га. Схема та каталог координат в СК63 поворотних точок меж Хотимирської ділянки надр представлені на зображеннях 14, 15 дослідницького висновку. Межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 повністю накладаються на Хотимирську ділянку надр, межі якої визначені у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, яка знаходиться в Івано-Франківській області, Івано-Франківського району, 0,5 км на північ від села Хотимир, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47». Схема та каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 представлені на зображеннях 9, 10. Межі земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 частково накладаються на Хотимирську ділянку надр, межі якої визначені у спеціальному дозволі на користування надрами географічних координат кутових точок, яка знаходиться в Івано-Франківській області, Івано-Франківського району, 0,5 км на північ від села Хотимир, площею 68,5 га, що передана під надрокористування ТОВ «Азимут 47». Площа зазначеного накладення становить 24,5338 га. Схема та каталог координат поворотних точок ділянки даного накладення представлені на зображеннях 17, 18. Схема та каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 представлені на зображеннях 4, 5 (том 3, а.с. 120-132). Вказаними висновками експертів підтверджено, що Хотимирська ділянка надр, межі якої визначені у спеціальному дозволі на користування надрами накладається на земельні ділянки з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 та з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024. 27.10.2023 року Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, розглянувши заяву [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2625688200:01:002:0004, площею 24,7884 га прийнято рішення за № 2418-32/2023, яким: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, кадастровий номер 2625688200:01:002:0004, площею 24,7884 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Хотимир Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (п. 1); передано в оренду [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 2625688200:01:002:0004, площею 24,7884 га, для сінокосіння та випасання худоби терміном на 7 років (п. 2); встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 3); орендарю [PERSON] забезпечити використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та умов договору оренди, а також здійснити державну реєстрацію права оренди в установленому законом порядку (п. 4) (том 1, а.с. 91). 03.11.2023 року між орендодавцем Обертинською селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та орендарем [PERSON] укладено договір оренди землі (том 1, а.с. 94-97). Пунктом 1 визначено вказаного договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004, площею 24,7884 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Хотимир Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Згідно із пунктами 14 та 15 вказаного договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарської діяльності. Цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння і випасання худоби. Пунктом 27 вказаного договору оренди землі визначено обов`язок орендаря використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Згідно копії витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №361847891 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625688200:01:002:0004 площею 24,7884 га з 11.06.2021 року знаходиться у комунальній власності Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області; з 03.11.2023 року право оренди на земельну ділянку площею 24,7884 га на 7 років зареєстровано за [PERSON] ; 11.01.2024 року право користування (сервітуту) на частину земельної ділянки площею 0,4678 га безстроково зареєстровано за Приватним підприємством «Троянські гіпси», на підставі договору про встановлення сервітуту серія та номер 2 від 29.12.2023 року, вид сервітуту право прокладення та експлуатація ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій (том 1, а.с. 83-85). 27.10.2023 року Обертинською селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області розглянувши заяву [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га прийнято рішення за № 2419-32/2023, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, кадастровий номер 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Хотимир Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (п. 1); передано в оренду [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га, для сінокосіння та випасання худоби терміном на 7 років (п. 2); встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 3); орендарю [PERSON] забезпечити використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та умов договору оренди, а також здійснити державну реєстрацію права оренди в установленому законом порядку (п. 4) (том 1, а.с. 93). 03.11.2023 року між орендодавцем Обертинською селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та орендарем [PERSON] укладено договір оренди землі (том 1, а.с. 98-101). Пунктом 1 визначено вказаного договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024, площею 15,3381 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Хотимир Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Згідно з пунктами 14 та 15 вказаного договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для ведення сільськогосподарської діяльності. Цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння і випасання худоби. Пунктом 27 вказаного договору оренди землі визначено обов`язок орендаря використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Згідно копії витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №361841967 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 2625688200:01:002:0024 площею 15,3381 га з 03.11.2023 року знаходиться у комунальній власності Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області; з 03.11.2023 року право оренди на земельну ділянку площею 15,3381 га на 7 років зареєстровано за [PERSON] ; 09.01.2024 року право користування (сервітуту) на частину земельної ділянки площею 0,0762 га безстроково зареєстровано за Приватним підприємством «Троянські гіпси», на підставі договору про встановлення сервітуту серія та номер 1 від 29.12.2023 року, вид сервітуту право прокладення та експлуатація ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій (том 1, а.с. 86-88). Рішенням Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 29.05.2025 року «Про розірвання договорів оренди земельних ділянок» вирішено достроково розірвати за взаємною згодою сторін договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 2625688200:01:002:0004, 2625688200:01:002:0024 для сінокосіння та випасання худоби, які знаходяться на території Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, укладені 03.11.2023 року між Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області і [PERSON] та зобов`язано останнього укласти та зареєструвати додаткову угоду про розірвання договору оренди землі з Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області відповідно до чинного законодавства (том 3, а.с. 203). Також, 04.06.2025 року між відповідачами були укладені угоди про розірвання договорів оренди щодо вищевказаних земельних ділянок, відповідно до яких орендар [PERSON] повертає, а орендодавець - Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області приймає у володіння та користування об`єкти оренди; підписанням цих угод орендодавець - Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області підтверджує, що об`єкти оренди повернуті йому орендарем у стані, придатному для використання за цільовим призначенням (том 3, а.с. 204-205). Актами приймання - передачі від 04.06.2025 року стверджується, що орендар передав, а орендодавець прийняв земельні ділянки з кадастровими номерами 2625688200:01:002:0004, 2625688200:01:002:0024, цільове призначення - для сінокосіння та випасання худоби, які знаходяться за межами н.п. Хотимир Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у задовільному стані (том 3, а.с. 206-207). Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав № 430427800 та № 430425650 від 09.06.2025 року, інше речове право припинено, а саме: договори оренди спірних земельних ділянок між відповідачами (том 4, а.с. 8). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Обґрунтовуючи звернення до суду позивач вказував на те, що укладені відповідачами договори оренди земельних ділянок не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що були обумовленими такими договорами, в тому числі щодо цільового використання земельних ділянок. Згідно з статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до частини першої, третьої статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. У порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Статтею 1 Кодексу України про надра (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. Надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради (стаття 4 Кодексу України про надра). Користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (частина перша статті 13 Кодексу України про надра). Статтею 14 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування для: геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ); видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, отримання геотермальної енергії (теплової енергії надр), експлуатації підземних споруд, пов`язаної із запобіганням підтопленню навколишнього природного середовища внаслідок закриття шахт; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади) (крім нафтогазоносних надр); виконання робіт (провадження діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.. Надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра (стаття 18 Кодексу України про надра). У відповідності до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції; 6) на договірних засадах залучати третіх осіб для виконання окремих видів робіт, пов`язаних з користуванням надрами (у такому разі відповідальність за виконання умов, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, несе власник спеціального дозволу на користування надрами); 7) повністю або частково відчужувати права на користування надрами, надані їм спеціальним дозволом на користування надрами, шляхом укладення договору купівлі-продажу або внесення таких прав як вклад до статутного капіталу створених за їх участю суб`єктів господарювання або як вклад у спільну діяльність, з урахуванням положень статті 16-1 цього Кодексу. З аналізу вказаного, законодавство України обмежувало можливість передання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, без отримання спеціального дозволу на користування надрами чи гірничого відводу, крім винятків, чітко визначених законом. Вказані обмеження були доступними, чіткими та зрозумілим, а наслідки їхнього недотримання - передбачуваними для будь-якої особи, яка отримала земельну ділянку у власність, маючи намір використовувати її не за призначенням, а для потреб, пов`язаних із користуванням надрами, чи яка отримала у власність земельну ділянку, право користування надрами, у межах якої на підставі спеціального дозволу на користування надрами або гірничого відводу належало іншій особі. Подібний висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22). Як зазначалось, рішеннями Обертинською селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області якими ухвалено передати [PERSON] земельні ділянки в оренду та договорами оренди земельних ділянок від 03.11.2023 року визначено цільове призначення використання земельної ділянки, а саме для сінокосіння і випасання худоби. Так, досліджуючи відеодокази запису роботи сесій Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.10.2023 року на якій ухвалювалось рішення про передачу земельних ділянок в оренду [PERSON] за оспорюваними договорами, від 29.05.2025 року на якій ухвалювалось рішення про дострокове розірвання оспорюваних договорів та від 25.07.2025 року на якій ухвалювалось рішення про розгляд клопотань ТОВ «Азимут 47» про укладення договорів сервітуту, судом установлено, що укладаючи оспорювані договори оренди відповідачі знали та розуміли, що земельні ділянки не будуть використовуватись за цільовим призначенням. Дійсною метою укладення договорів оренди була необхідність проведення газопроводу до заводу ПП «Троянські гіпси» і сторони заздалегідь знали, що земельні ділянки не будуть використовуватись за цільовим призначенням (том 2, а.с. 66, том 4, а.с. 29). Підтвердженням вказаних обстави є укладення між орендарем [PERSON] та правокористувачем Приватним підприємством «Троянські гіпси» договорів про встановлення сервітуту № 1 та № 2 від 29.12.2023 року на право прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Також, згідно копії листа Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 20.05.2024 року повідомлено про відсутність у [PERSON] , згідно даних Єдиного державного реєстру тварин, зареєстрованих тварин, в тому числі великої рогатої худоби (том 2, а.с. 86). У свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження протилежного. Суд також критично ставить до тверджень відповідачів про їх не обізнаності щодо проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами та його результату, оскільки одним із учасників вказаного аукціону було ПП «Троянські гіпси» в інтересах якого укладались оскаржувані договори оренди з метою проведення газопроводу. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (стаття 202 ЦК України). Частинами першою-п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, виходячи зі змісту статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (пункт 53 постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 лютого 2021 року у справі № 904/2979/20, постанови Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16). За пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. Верховний Суд неодноразово зазначав, що принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією з фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, в тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №910/4293/22, від 16.01.2024 у справі № 910/14543/20, від 14.04.2020 у справі №904/3507/19). Законодавець, задекларувавши в нормах ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, в тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Отже, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Частинами першою, другою статті 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Фіктивний правочин відноситься до оспорюваних правочинів, тобто визнається недійсним на підставі судового рішення, про що має бути вказано в резолютивній частині рішення (Постанова Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 712/7975/17 (провадження № 61-42114св18)). Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, щ він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. (Постанова Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, Постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 723/405/17 (провадження № 61-46674св18)). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди (суборенди) земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Оскільки суд прийшов до висновку пронедійсність оспорюваних договорів оренди, належним способом захисту прав позивача буде скасування державної реєстрації договорів оренди землі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Виходячи з вищенаведеного, суд, оцінивши надані сторонами докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1, 4, 14, 18, 24 КУ про надра, ст. 3, 11, 13, 15-16, 202-203, 215, 234 ЦК України та

Outcome: approved