Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

01 грудня 2024 року [PERSON] керуючи автомобілем «ТОЙОТА» державний номер [NUMBER] , рухався на перехресті б-ру. Ак. Вернадського та вул. С. Чобану при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу в русі автомобілю «ДОДЖ» державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення чим порушив вимоги п.п 16.11 Правил дорожнього руху В результаті ДТП [PERSON] завдав майнової шкоди [PERSON] , що виразилося у нанесенні багаточисленних механічних пошкоджень автомобілю останнього. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року у справі № 759/26072/24 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн. Для визначення розмірів майнової шкоди нанесеної [PERSON] , [PERSON] замовила автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля у ФОП [PERSON] . Дослідження проводив судовий експерт Волошин Анатолій Ілліч. За результатами проведеного дослідження був складений Звіт від 09.01.2025 року № 0701, в якому сума матеріального збитку складає 525402, 58 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста дві гривні 58 коп.) грн. 20 січня 2025 року відповідно Полісу страхування ЕР 22417499 обов`язкового страхування ЦПВ наземних транспортних засобів, Позивачці була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч гривень) грн. Так, станом на 01.03.2025 року, сума матеріальної шкоди складає 365 402 (триста шістдесят тисяч чотириста дві гривні) 58 коп. Тому, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 365 402 грн. 58 коп., судовий збір в розмірі 3655 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн. 00 коп. Ухвалою від 26.05.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечив проти позову, пославшись на неналежність Звіту про визначення вартості матеріального збитку у зв`язку з тим, що автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля замовив чоловік позивачки, [PERSON] ; на відсутність на повноваження ФОП [PERSON] здійснювати проведення оцінки майна та трудових відносин ФОП [PERSON] та [PERSON] ; на недотримання вимог щодо платіжного документа; на викривлення даних при оцінці; на відсутність доказів щодо наявності моральної шкоди. Позивачка скористалась правом на відповідь на відзив, за якою позиція позивача щодо спору залишилась незмінною. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Власником автомобіля Dodge, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно із Звітом від 09.01.2025 року № 0701 сума матеріального збитку складає 525402, 58 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста дві гривні 58 коп.), завданого власнику транспортного засобу « Dodge» р.н. [NUMBER] Згідно із ч.1 ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Таким чином, різниця між розміром страхового відшкодування відповідно Полісу страхування ЕР 22417499 обов`язкового страхування ЦПВ наземних транспортних засобів на користь позивача, та проведеного позивачем відновлювального ремонту автомобіля марки Dodge, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є заподіяна майнова шкода, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. За таких обставин стягненню із відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 365 402 грн. 58 коп. Щодо посилання відповідача на неналежність Звіту про визначення вартості матеріального збитку у зв`язку з тим, що автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля замовив чоловік позивачки, [PERSON] , суд зазначає таке. Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 64 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відтак, чоловік позивачки, [PERSON] , може вчиняти дії щодо володіння, користування і розпоряджання майном позивачки, в тому числі автомобілем «ДОДЖ» державний номер [NUMBER] . Відповідно, має право звертатися за проведенням автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля. Отже, позиція відповідача з наведеного питання не відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи. Щодо посилання відповідача на повноваження ФОП [PERSON] здійснювати проведення оцінки майна та трудових відносин ФОП [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає таке. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 19.10.2006 року та здійснює господарську діяльність за КВЕД 66.21 Оцінювання ризиків та завданої шкоди. Відтак, ФОП [PERSON] має повноваження на проведення оцінки автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля. Разом з тим, варто зазначити, що повноваження ФОП [PERSON] та її трудові відносини з іншими особами, в тому числі щодо її дій з подання звітності до податкових органів, не є предметом оскарження (відповідно, спору / дослідження / встановлення / тощо) за даним позовом. Відтак, наведена позиція не відповідає фактичним обставинам справи. Щодо посилання відповідача на недотримання вимог щодо платіжного документа, суд зазначає таке. Позивач не заповнював розрахунковий документ особисто, а тому не може відповідати за формальні недоліки у його оформленні. Крім того, формальні недоліки у первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, мають оцінюватися у сукупності з іншими обставинами. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. У свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов`язань суб`єкта господарювання, а не повноваженнями осіб зі складання первинних документів, що засвідчують здійснення господарської операції. Подібний підхід у справах такої категорії застосований і Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, зокрема, але не виключно, в низці судових рішень (від 18.05.2018 у справі № П/811/1508/16, від 12.06.2018 у справі № 802/1155/17-а, від 12.06.2018 у справі № 826/11879/13-а, від 23.05.2018 у справі № 2а-102/09/0770, від 24.09.2019 у справі №826/9039/16, від 18.11.2019 у справі № 808/3356/17, від 17.09.2019 у справі № 500/2733/18, від 22.03.2021 у справі № 440/545/19, від 19.06.2018 у справі № 826/7704/16, від 17.04.2018 у справі № 820/475/17, від 19.06.2018 у справі № 826/7704/16, від 17.04.2018 у справі № 820/475/17, від 05.06.2018 у справі № 809/1139/17, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17, від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а, від 29.07.2020 у справі № 200/5834/19-а, від 11.09.2019 у справі № 814/1932/17, від 28.10.2019 у справі № 280/5058/18). Щодо незгоди відповідача з висновками звіту про визначення вартості матеріального збитку, суд зазначає таке. Відповідач не аргументує, які саме вимоги законодавства або Методики порушив експерт, надаючи висновок на замовлення позивача. Окрім того, представник відповідача покликаючись на неналежний доказ висновок експерта, який наданий позивачем, не звертався до суду з клопотанням про проведення судової експертизи у даній справі для спростування такого. Щодо різниці підпису позивачки в позовні заяві та ID картці, суд зазначає таке. Жоден нормативно-правовий акт, у т. ч. Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджене постановою, Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302) не встановлює, що особистий підпис на паспорті (за його отримання) є зразком підпису громадянина для всіх наступних підписуваних ним документів. Коли громадянин отримує паспорт, він своїм підписом лише підтверджує правильність внесених до паспорта відомостей, відміток. Згідно з чинним законодавством паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а не документом, що засвідчує зразок підпису особи. Тобто паспорт не є документом, що зберігає зразок підпису громадянина. Підпис у паспорті лише означає, що громадянин згоден з даними, внесеними до паспорта за його отримання, вклеювання до паспорта нового фото тощо. Особа може розписуватися у паспорті та інших документах, як того бажає. Чинне законодавство цього не забороняє. Питання підпису особи від руки (тобто, його фіксація певним способом як достовірного) чинним законодавством не передбачена. Особі прямо не заборонено використовувати різні свої підписи. Самі підписи від руки можуть бути відмінними в залежності від фізичного стану особи, умов підписання документів, приладдя та інших обставин, які можуть об`єктивно вплинути на несхожість двох підписів Отже, навіть якщо підписи в документах різнитимуться, вони однаково будуть дійсними. Щодо відшкодування вимог моральної шкоди, то частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілим особам внаслідок ДТП, суд повинен належним чином оцінювати ступінь їх немайнових витрат. В тексті позовної заяви не зазначено, у чому полягає моральна шкода позивача, які саме страждання вона перенесла, яким чином погіршилися її здібності або вона була позбавлена можливості їх реалізації, яким чином нею враховані вимоги розумності та справедливості. Позивачем не наведено розрахунку розміру моральної шкоди. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3655 грн. 00 коп.

Outcome: partial