Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представниця заявника, діючи в інтересах [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Дем`янів Галицького району Івано-Франківської області, який помер [INFO] у місті Братськ, Іркутська область, російська федерація. Заява мотивована тим, що заявниця є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] у м. Братськ Іркутської області російської федерації. З моменту розірвання шлюбу померлого з матір`ю заявниці - [PERSON] на постійній основі проживав у російській федерації, там і помер. Син [PERSON] [PERSON] , [INFO] з початку війни вступив до лав ЗСУ, де ніс службу у військовій частині [NUMBER] . 25.05.2022 року під час бойового зіткнення з противником у районі населеного пункту Вовчоярівка Северодонецького району Луганської області, внаслідок безперервних мінометних та артилерійських обстрілів [PERSON] зник безвісти, про що свідчить сповіщення за №17 від 31.10.2022 року. З моменту зникнення безвісти [PERSON] Міністерство оборони України нараховує та проводить соціальні виплати для сім`ї останнього. Однак, є частина коштів, які сім`я безвісти відсутнього [PERSON] отримати не може через відсутність актового запису про смерть [PERSON] , який було складено у росії. Заявниця зверталася у Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області з заявою щодо видачі свідоцтва про смерть батька, однак отримала письмову відмову, оскільки 23.12.2022 набрав чинності Закон України №2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993», яким передбачено зупинення дії Конвенції про правову допомогу та правовідносини у цивільних, сімених та кримінальних справах з російською федерацією та республікою білорусь, а також вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та протоколу до неї. У зв`язку із відсутністю документів, необхідних для реєстрації смерті [PERSON] , заявниця позбавлена можливості звернутися до відділу РАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть, так як смерть її батька не зареєстровано в Україні. Вказані обставини змусили заявницю звернутись до суду. Ухвалою суду від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 10 грудня 2025 року від заявниці [PERSON] через канцелярію суду надійшло клопотання, за змістом якого вона просить заяву розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Галицької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилася. 10 грудня 2025 року скерувала заяву про розгляд заяви без її участі, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог заявниці. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. Повідомлена про розгляд справи належним чином у спосіб скерування судової повістки. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 22.02.1973 року в Астрашицькій Городській раді Мінського району Мінської області [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 зворот, 10 зворот). Пізніше, 27.12.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складено відповідний актовий запис №112, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу за № 00049186843 (а.с. 16 зворот-17) та довідкою про реєстрацію та розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] від 04.01.1993 з перекладом на українську мову (а.с.15 зворот,16). Після розірвання шлюбу [PERSON] постійно проживав на території російської федерації у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою адміністрацією Харанжинського сільського поселення №25 від 19.02.2018, перекладеною з російської на українську мову (а.с. 18 зворот, а.с. 98). [INFO] у місті Братськ Іркутської області російської федерації помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом у Братському районі в Управлінні державної реєстрації Служби запису актів цивільного стану Іркутської області №568, перекладеним з російської на українську мову (а.с.19, а.с. 97). Син [PERSON] [PERSON] , [INFO] , з початку війни вступив до лав ЗСУ, ніс службу у військовій частині [NUMBER] та 25.05.2022 року під час бойового зіткнення з противником у районі населеного пункту Вовчоярівка Североденецького району Луганської області, внаслідок безперервних мінометних та артилерійський обстрілів [PERSON] зник безвісти, що стверджується сповіщенням сім`ї №17 від 31.10.2022 року (а.с.11 зворот). Дружина [PERSON] [PERSON] 27.06.2022 року звернулася до ВП №3 (м.Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області №2297 про оголошення в розшук безвісти зниклого її чоловіка [PERSON] , про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022091140000088 за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.12 зворот, 13) З моменту зникнення безвісти [PERSON] . Міністерство оборони України нараховує та проводить соціальні виплати для сім`ї останнього, однак частину коштів сім`я безвісти пропавшого [PERSON] отримати не може через відсутність актового запису про смерть [PERSON] (батька), так як актовий запис про смерть [PERSON] не зареєстровано в Україні, що стверджується листом Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про неможливість у видачі даного свідоцтва (а.с. зворот 20). Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно зі \~статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території російської федерації в м. Братськ Іркутської області, заявниця зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній. Згідно з пунктом 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно до пункту 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частин 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця, на підтвердження смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території російської федерації, подала свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09 серпня 2013 року, видане в рф. Таким чином, встановлено що факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263\~ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно до статті 13\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Враховуючи викладене, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09 серпня 2013 року, видане в рф\~не має сили офіційного документу на території України. Судом було встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки факт смерті відбувся на території рф, отримати видане там свідоцтво наразі неможливо, оскільки за законодавством між державою Україна та державою агресором рф припинено дію Конвенції та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Заявниця за таких обставин позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її батька [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт смерті відбувся в на території рф. Отже, заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала на території іноземної держави. У цьому контексті суд зауважує, що пунктом 8 частини 1 статті 315\~ЦПК України передбачено можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, оцінивши подані заявницею докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті батька заявниці [PERSON] дасть змогу заявниці реалізувати свої права. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Братськ Іркутської області російської федерації на території російської, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2\~статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved