Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник ТОВ «Свеа фінанс» звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №4448666 від 07.06.2023 у розмірі 21 450 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що позивач отримав право вимоги за договором позики №4448666 від 07.06.2023. Відповідач зобов`язання за договором не виконує. Узагальнений виклад позиції відповідача. Відповідач просить суд відмовити у задоволені позову. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази перерахування кредитних коштів за договором №4448666 позичальнику. Позивачем на обґрунтування позовних вимог не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості. Вважає, що право вимоги позивача за кредитним договором є недоведеним. Умови кредитного договору суперечать вимогам ЗУ «Про споживче кредитування». Вимоги позивача про стягнення з нього суми відсотків у розмірі 15450 грн., які нараховані позивачем після закінчення строку кредитування, є необґрунтованими. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2025\~р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, у позовній заяви просила розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 07.06.2023 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики № 4448666, за умовами якого Товариство надає [PERSON] грошові кошти у власність (фактично у кредит) у загальній сумі 6 000 грн., строком на 15 днів під проценти, які є платою за користування даними грошовими коштами. Договір підписано [PERSON] із застосуванням електронного підпису. За умовами договору сторони погодили надання позивачем грошових коштів на строк - 15 днів. Зазначили, що строк договору становить 15 днів. Тому, починаючи з 22.06.2023 р. у позивача було відсутнє право нараховувати передбачені договором проценти. Проценти за користування кредитом нараховуються лише в межах строку кредитування, а проценти які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України, однак таких вимог позивачем не заявлено. Будь-які відомості, що строк користування кредитом продовжувався, відсутні. У зв`язку із чим, вимога про стягнення процентів за користування кредитом після 21.06.2023р. (включно) не підлягає задоволенню, як необґрунтована. Згідно розрахунку заборгованості (з якого вбачаються усі складові заборговані) за договором позики №4448666 відповідач 07.06.2023 р. отримав кредитні кошти в розмірі 6000 грн., станом на 22.06.2023 р. мав заборгованість за кредитом у розмірі 8250 грн. Відповідач 25.06.2023 р. сплатив частину заборгованості у розмірі - 300 грн. Тому, заборгованість відповідача за договором позики №4448666 від 07.06.2023 р. складає 7 950 грн. Враховуючи надані суду докази у сукупності, суд вважає перерахування кредитних коштів [PERSON] за договором позики є доведеним. Це вбачається зі змісту довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 20.05.2025 р., розрахунку заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що відповідач сплачував заборгованість за кредитом. Суд приходить до висновку, що ці докази у сукупності підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу. Лише саме по собі не визнання такої обставини не вказує на те, що кредитні кошти не були перераховані [PERSON] . При цьому, відповідач мав можливість заявити клопотання про витребування доказів для перевірки перерахування коштів на виконання умов договору, однак цього не зробив. Крім того, доводи відповідача про те, що умови кредитного договору суперечать вимогам ЗУ «Про споживче кредитування» є необґрунтованими, договір відповідає ст. 627 ЦК України. При цьому, відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитом у період строку кредитування у процентній ставці - 0,01 %. 27.12.2023 між року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-92/23, відповідно до змісту якого (з урахуванням витягу з реєстру) до ТОВ «Росвен інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики. Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» №1 від 25.03.2024 змінено назву з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа фінанс» за договором позики №4448666 на суму 7950 грн. За правилами статей 526, 530, 610\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054\~ЦК\~України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню частково. При прийнятті рішення суд враховує правові висновки, що викладені у постанові ВП Верховного суду від 05.04.2023 р. у справі № 910/4518/16, а також у постанові ВП Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 897 грн. 81 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial