Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У липні 2024 року представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі АТ «СК «ІНГО») звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що між [PERSON] та АТ «СК «ІНГО» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215235037, за яким забезпечено полісом транспортний засіб - «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] . В період дії полісу, 17.08.2023\~року в м. Вишневе по вул. Європейська, 6, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] (власник [PERSON] , водій [PERSON] ) та «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] (власник [PERSON] , водій [PERSON] ). Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/14760/23 від 02.10.2023\~року, ДТП сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил Дорожнього Руху України. Після вищезазначеної ДТП, потерпіла сторона, [PERSON] , звернулась до Позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 17.08.2023\~року із участю забезпеченого транспортного засобу, з метою отримання виплати страхового відшкодування, оскільки даний випадок є страховим, за полісом страхування № 215235037. Так, Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] у розмірі 10\~674 грн. 45 коп. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Просили суд, стягнути з [PERSON] на користь АТ «СК «ІНГО» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10\~674,45 грн. (десять тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 45 коп.) та судовий збір в розмірі 3\~028 грн. (три тисячі двадцять вісім грн.). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 скрпня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника АТ «СК «ІНГО», позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній», що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Також суд розміщував оголошення про виклик відповідача на сайті суду. Письмового відзиву, заперечень, клопотань до суду не подавалось, причини неможливості їх подати суду також не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 встановлено, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засідання яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «СК «ІНГО» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215235037, за яким забезпечено полісом транспортний засіб - «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] . 17.08.2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Вишневе по вул. Європейська, 6, водій [PERSON] керуючи автомобілем «MERCEDES» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «TOYOTA» д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, 17.08.2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Вишневе по вул. Європейська, 6, водій [PERSON] керуючи автомобілем «MERCEDES» д.н.з. [NUMBER] , залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/14760/23 від 02.10.2023 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Після вищезазначеної ДТП, потерпіла сторона, [PERSON] , звернулась до Позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 17.08.2023 року із участю забезпеченого транспортного засобу, з метою отримання виплати страхового відшкодування, оскільки даний випадок є страховим, за полісом страхування № 215235037. На підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] в розмірі 10 674 грн. 45 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 3 цієї ж статті визначає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до зі\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається із матеріалів справи, АТ «СК «ІНГО» здійснив виплату страхового відшкодування одним платежем в розмірі 10 674 грн. 45 коп. на користь потерпілої сторони. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10 674,45 грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Зважаючи на вище викладене,

Outcome: approved