Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави знаходиться вказана цивільна справа. Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 листопада 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з [PERSON] на користь [PERSON] , розмір яких визначив у заяві про розгляд справи без його участі, а асаме 19 200 грн. Посилається на те, що у судових дебатах ним було заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача, докази яких будуть надані в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України. Від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, посилаючись на те, що позивача не проводила з ним перемовин щодо досудового врегулювання питання розподілу майна, а відразу звернулася до суду. Вказане підтверджується її вказівкою у позовній заяві про не вжиття заходів досудового врегулювання спору відповідно до п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України. Позивач ніколи не зверталася до нього з письмовою чи усною вимогою, листом чи пропозицією про поділ спільного майна подружжя, тоді як він ніколи не заперечував проти поділу майна та не вчиняв дій, які б перешкоджали реалізації позивачем свого права. Він не заперечував, що спірне майно було придбане ними під час шлюбу та на нього поширюється презумпція спільного майна подружжя. Таким чином, стягнення з нього судових витрат є неправомірним, оскільки він не вчиняв дій, які б призвели до судового провадження. Вказаний у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат розмір 26\~400 грн. вважає завищеним та не спів мірним із складністю цієї справи. Вартість консультацій у сумі 4800 грн. та складення позовної заяви у сумі 9\~600 грн. є значно завищеною, оскільки вказана категорія справи не містить юридичної проблематики у ситуації позивача та не потребує багато часу та значних професійних навичок. Структура позову є стандартною, а саме справа є типовою, малозначною та належить до справи незначної складності. Відповідь на відзив позивачем не подавалася, тому сума 4800 грн. є безпідставною. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а тому подача відзиву не є необхідною. Витрати на участь у судових засіданнях у сумі 7200 грн. також є безпідставними, так як представник позивача заявляв клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції, в яких участі не брав. Таким чином, витрати на правову допомогу є завищеними та не відповідають складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт і витраченим часом. Посилався на те, що є особою з інвалідністю третьої групи, отримує лише соціальні виплати, а тому вважає достатнім розміром стягнення витрат на правову допомогу у сумі 2\~000 грн. Від представника позивача Омелай Д.В. до суду надійшла заява про розгляд заяви без його участі. Відповідач [PERSON] прохав у задоволенні заяви відмовити. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи. Зі змісту\~ч.ч.1-3\~ст.\~134\~ЦПК України\~вбачається,\~що разом\~з першою\~заявою по\~суті спору\~кожна сторона\~подає до\~суду попередній\~(орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.5 ст. 134 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем виконані вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України, оскільки у позові вказано, що судові витрати на професійну правничу допомогу складають 26\~400 грн. Крім того, представник позивача виконав вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, а також зробив про це відповідну заяву у судовому засіданні до судових дебатів. Так, представником позивача подано Договір № 02-08/2024 про надання правової допомоги від 02 серпня 2024 року, в якому, зокрема, у п.3.3 вказано, що оплата послуг за даним договором становить 41\~450 грн., квитанцію № 02-08/2024 від 02 серпня 2024 року на суму 41 450 грн., Акт виконаних робіт (юридичних послуг за Договором про надання юридичних послуг) від 07 листопада 2025 року на суму 19 200 грн., в якому вказано оплату за наступні послуги: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, ознайомлення із судовою практикою 4\~800 грн., підготовка та подання позовної заяви 9600 грн., участь у судових засіданнях 4800 грн., ордер на надання правничої допомоги (а.с.135-139). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»). Разом з тим, щодо доведеності співмірності обсягу наданих послуг із складністю справи та їх необхідності, то суд зазначає, що справа не є складною, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не був значним, в Договорі не вказано вартість кожної з послуг адвоката. Враховуючи, викладене, а також фінансовий стан відповідача, визнання ним позову, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу до 10\~000 грн.

Outcome: partial