Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №26203000423410 від 06.05.2019 у сумі 44\~910,45 грн., інфляційні втрати у сумі 686,55 грн., 3% річних в сумі 111,64 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 3\~000,00 грн. У обґрунтування позову вказує, що 06.05.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26203000423410, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування строком на 12 місяців. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №26203000423410 від 06.05.2019. Унаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №26203000423410 від 06.05.2019 в сумі 44\~910,45 грн., з яких 19\~404,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 25\~505,52 грн. - заборгованість по відсоткам. На указану суму боргу позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у сумі 686,55 грн., 3% річних у сумі 111,64 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 20 жовтня 2025 року. 20 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 10 листопада 2025 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 06 травня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26203000423410, відповідно до умов якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 24\~000,00 грн. Пунктом 1.2.2. Договору визначено строк кредитного ліміту 12 місяців з дати його встановлення. Згідно п. 1.2.3. Договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 48% річних; на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56% річних. Відповідно до п. 1.2.4. Договору реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89%. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно п. 6.2.2. договору факторингу перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги відповідно до Додатку №3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності. Із Акту приймання-передачі Реєстру боржників, що є додатком №2 до договору факторингу №15/12/21 від 15 грудня 2021 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 8\~179 осіб на загальну суму заборгованості 207\~182\~206,39 грн. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15 грудня 2021 року вбачається, що під номером 5\~876 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору №26203000423410 від 06.05.2019, загальна сума заборгованості 46\~310,45 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 19\~404,93 грн., заборгованість по відсотках 26\~105,52 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 24\~000,00 грн. шляхом установлення кредитного ліміту на зазначену суму, однак в добровільному порядку у повному обсязі не повернув, згідно довідки ТОВ «Цикл Фінанс» від 25 серпня 2025 року заборгованість за сумою основного боргу складає 19\~404,93 грн., а отже указана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс». Щодо стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 25\~505,52 грн., суд зазначає наступне. Як зазначалося вище, пунктом 1.2.2. Кредитного договору встановлено строк кредитування 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту, а отже строк дії договору становить з 06.05.2019 до 06.05.2020. Пунктом 1.2.4. Кредитного договору визначено, що реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89%. Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі витребував у позивача розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №26203000423410 від 06.05.2019 із зазначенням сум тіла кредиту і відсотків, періоду нарахування та суми боргу, на які вони нараховані (з ___ по ___). Указана вимога позивачем не виконана, обґрунтований розрахунок суми боргу не надано. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). З довідки ТОВ «Цикл Фінанс» від 25 серпня 2025 року, доданої до позовної заяви, вбачається, що розмір відсотків станом на 25.08.2025 становить 25\~505,52 грн. Додані до позовної заяви додатки не містять належного розрахунку із зазначенням періодів нарахування відсотків, сум тіла кредиту, на які нараховані відсотки, сум погашення заборгованості. Самостійно це встановити суд позбавлений можливості. У своїй позовній заяві до суду ТОВ «Цикл Фінанс» просив розглянути справу у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження. Подавши до суду таке клопотання, позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, згідно умов кредитного договору, в межах строку, на який надавався кредит, та відповідно до узгодженої сторонами процентної ставки, а саме у сумі 11\~427,56 грн. (19\~404,93 грн.*58,89%). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач нарахував на суму боргу інфляційні втрати за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у сумі 686,55 грн. та 3% річних за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у сумі 111,64 грн., які підлягають задоволенню. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повному обсязі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №26203000423410 від 06.05.2019 у сумі 30\~832,49 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 19\~404,93 грн., заборгованості за відсотками 11\~427,56 грн.; інфляційні втрати у сумі 686,55 грн. та 3% річних у сумі 111,64 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 31\~630,68 грн., що становить 69,2% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1\~676,30 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 2\~076,00 грн.

Outcome: partial