Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ 19\~серпня 2025\~року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходів)\~відповідача щомісяця,\~ але\~ не\~ менше\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Заяву обґрунтовано\~наступним:\~ [PERSON] народився [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. Рішенням Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 19.06.2024 року № 266 позивачку [PERSON] [INFO] було призначено опікуном над малолітнім племінником [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] [INFO] , не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини з причин перебування на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням, після встановлення опіки малолітній [PERSON] , разом із позивачкою, як опікуном, проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначеним рішенням на позивача був покладена відповідальність за життя, здоров`я, належний рівень виховання та утримання малолітнього [PERSON] , а також захист його прав та інтересів, обов`язкове проходження дитиною, двічі на рік, медичних оглядів. На сьогоднішній час позивачка утримує та забезпечує дитину усім необхідним без участі у їх житті відповідача. З моменту встановлення опіки, позивачка повністю забезпечує утримання дитини, включаючи харчування, одяг, медичне обслуговування, дошкільну освіту та інші необхідні потреби, оскільки мати дитини - [PERSON] , яка перебуває на тимчасово окупованій території, не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не надає жодної матеріальної допомоги, не підтримує зв`язок з дитиною та не цікавиться станом його здоров`я та розвитком. Ухвалою суду від 02.10.2025 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлялася судом належним чином за допомогою оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , про що 16 грудня 2021 року Лисичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зроблений відповідний актовий запис № 440, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2021 року. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу. Рішенням Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 19.06.2024 року № 266 позивачку [PERSON] [INFO] було призначено опікуном над малолітнім племінником [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] [INFO] , не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини з причин перебування на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням, після встановлення опіки малолітній [PERSON] , разом із позивачкою, як опікуном, проживає за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання за однією адресою також підтверджується: довідкою ВПО від 20.06.2023 № 1211-5002824677, довідкою ВПО від 19.07.2024 № 1211-5003371410. Зазначеним рішенням на позивача був покладена відповідальність за життя, здоров`я, належний рівень виховання та утримання малолітнього [PERSON] , а також захист його прав та інтересів, обов`язкове проходження дитиною, двічі на рік, медичних оглядів. На сьогоднішній час позивачка утримує та забезпечує дитину усім необхідним без участі у їх житті відповідача. З моменту встановлення опіки, позивачка повністю забезпечує утримання дитини, включаючи харчування, одяг, медичне обслуговування, дошкільну освіту та інші необхідні потреби, оскільки мати дитини - [PERSON] , яка перебуває на тимчасово окупованій території, не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не надає жодної матеріальної допомоги, не підтримує зв`язок з дитиною та не цікавиться станом його здоров`я та розвитком. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст.\~7, ч. 2 ст.\~150, ст.\~180 СК України, ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ\~(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 19.08.2025 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю, аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] слід стягувати щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; Таким чином, позивачка є звільненою від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved