Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Буженко Ю.С. до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії померлого в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що 24 січня 2022 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виплату недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді, сума недоотриманої пенсії [PERSON] у розмірі 146393,14 грн розрахована з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058 ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачкою, як спадкоємцем, заяви від 24.01.2022 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. 18.06.2025 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надіслано адвокатський запит про надання інформації щодо розгляду заяви [PERSON] Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 29.06.2025 повідомлено, що з питань виплати недоотриманої пенсії померлої необхідно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 11.07.2025 на адресу останнього направлено запит. В листі-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що станом на дату надання відповіді, залишок невиплачених коштів становить 135352,57 грн. Виплата залишку пенсійних виплат за минулий період буде здійснюватися після визначення коштів на виплату пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб, у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік. Заборгованість з виплат буде в подальшому виплачуватися за умови виділення відповідних бюджетних асигнувань на означені цілі. Такі дії відповідача свідчать про фактичну відмову виплатити позивачці недоотриману пенсію внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . Вважає, що за таких умов, відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь позивача грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка померла [INFO] , у розмірі 135352,57 грн та судові витрати. Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійна справа знята з обліку з 01.07.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 24.01.2022 із заявою №764 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулась [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів нараховано [PERSON] недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] у розмірі 146393,61 грн за період з 23.01.2019 по 30.06.2021 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 Порядку 1165, відповідно до бюджетного розпису. Нараховану [PERSON] суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 23.01.2019 по 30.06.2021 у розмірі 146393,61 грн обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2023 року. Протягом 2023 року [PERSON] відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року 2093,00 грн, у жовтні 2023 року 1303,00 грн, у листопаді 2023 року 4,10 грн та у грудні 2023 року 0,62 грн. Протягом 2024 року [PERSON] відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в жовтні 2024 року в розмірі 2361,00 грн, у листопаді 2024 року - 2361,00 грн та у грудні 2024 року - 2361,00 грн. Протягом 2025 року [PERSON] відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в жовтні 2025 року в розмірі 2361,00 грн, у листопаді 2025 року - 2361,00 грн. Таким чином, загальна сума пенсійних виплат за минулий період, які виплачені [PERSON] складає 15763,04 грн. Станом на 10.11.2025 залишок суми, нарахованої [PERSON] недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] складає 130630,57 грн. Також зазначив,що подальша виплата означених коштів буде проводитись в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позивних вимог позивачу в повному обсязі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Буженко Ю.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, причину неявки суду не повідомив. В відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30 липня 2021 року Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що [INFO] в місті Макіївка Донецької області, Україна померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.07.2025 № 0500-0202-8/71919 наданого на адвокатський запит представника позивачки було повідомлено, що 24.01.2022 [PERSON] звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виплату недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка померла [INFO] . Сума недоотриманої пенсії [PERSON] у розмірі 146393,14 грн розрахована з урахуванням ч.1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання [PERSON] , як спадкоємця, заяви від 24.01.2022 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Виходячи з того факту, що [PERSON] на дату смерті мала статус внутрішньо переміщеної особи, виплата заборгованості регулюється положеннями Порядку № 1165. Таким чином, суми, що увійшли до складу спадщини за померлу [PERSON] за період з 01.01.2019 по 30.06.2021 обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2023 року. Відповідно до Порядку № 1165 [PERSON] проведено виплату коштів на погашення заборгованості в липні 2023 року - 557,32 грн., у вересні 2023 року 2093,00 грн., у жовтні 2023 року 1299,47 грн. та 3,53 грн., у листопаді 2023 року 4,10 грн., у грудні 2023 року 0,62 грн, у жовтні 2024 року 2361,00 грн, у листопаді 2024 року 2361,00 грн., у грудні 2024 року 2361,00 грн. Станом на дату подання відповіді, залишок невиплачених коштів становить 135352,57 грн. Виплати залишку пенсійних виплат за минулий період буде здійснюватися після визначення коштів на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб, у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік. Заборгованість з виплат буде в подальшому виплачуватися за умови виділення відповідних бюджетних асигнувань на означені цілі. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до відзиву на позов було долучено витяги з електронної пенсійної справи [PERSON] з яких слідує, що Головним управлінням було проведено виплату позивачці [PERSON] з недоотриманої за життя пенсії [PERSON] в липні 2023 року - 557,32 грн., у вересні 2023 року 2093,00 грн., у жовтні 2023 року 1299,47 грн. та 3,53 грн., у листопаді 2023 року 4,10 грн., у грудні 2023 року 0,62 грн, у жовтні 2024 року 2361,00 грн, у листопаді 2024 року 2361,00 грн., у грудні 2024 року 2361,00 грн., у жовтні 2025 року - 2361,00 грн., у листопаді 2025 року 2361,00 грн. Залишок нарахованої недоотриманої пенсії складає 130630,57 грн. Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608\~ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст.\~1227\~ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення статті 1227\~ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Як слідує з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.\~52\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.\~317\~цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.\~16\~цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Під час судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , після якої залишилась недоотримана пенсія (з врахуванням виплат за період з липня 2023 року по грудень 2024 року) у розмірі 135352,57 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом з тим, як вказує представник відповідача та, що підтверджується витягом з електронної пенсійної справи пенсіонера [PERSON] , останнім відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в жовтні 2025 року - 2361,00 грн., у листопаді 2025 року 2361,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що розмір виплаченого боргу недоотриманої за життя пенсії [PERSON] становить 4722,00 грн. (в жовтні 2025 року - 2361,00 грн., у листопаді 2025 року). За таких обставин, суд доходить висновку, що сума недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум становить 130630,57 гривень (135352,57 грн. 4722,00 грн.). Стосовно посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини. У силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів. У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами. Крім того, відповідно до частин першої - другої статті 8 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні від 06.09.2012 розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства. Положенням ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50). З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачці недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 130630,57 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплачену їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки. Тим самим відповідач порушує право власності позивачки на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту, а тому суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, та з урахуванням вже виплаченої відповідачем позивачці суми недоотриманої пенсії в загальному розмірі 4722,00 гривень, підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню недоотримана пенсія за життя її матері [PERSON] в розмірі 130630,57 гривень. Отже сума задоволених позовних вимог становить 96,51 % (130630,57 грн. * 100% / 135352,57 грн.). При зверненні до суду з даним позовом позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, тому судовий збір, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] становить: 1168,93 грн. (1211,20 грн. * 96,51 % / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial