Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

23.10.2025 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 19.03.2017 між відповідачем [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №93756032000, за яким відповідачу надано кредит в сумі 11170,00 грн. на придбання товару, а також додатковий кредит Кредитну картку на умовах кредитного договору з максимальною сумою ліміту в 50000,00 грн. на строк 24 місяці. Через порушення позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними станом на 13.10.2025 утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. При цьому, 24.06.2021 ТОВ «Глобал Спліт», на підставі договору факторингу №215, отримало право грошової вимоги до вказаного боржника. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6980,59 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. 27.10.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.11.2025 о 15 год. 00 хв. 26.11.2025 учасники справи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 17.12.2025 о 09 год. 00 хв. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 21.11.2025 подав до суду заяву у якій просив розглядати справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала, своїми процесуальними правами скористалася на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.03.2017 між відповідачем [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №93756032000 (а.с. 23-25). Відповідно до п. 2.1 Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Відповідно до п. 2.2. Договору, у випадках, передбачених цим Договором (п. 4.1.), Банк відкриває Позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах Правил. Відповідно до п. 3.1 сума кредиту за Договором становить 11170,00 грн . Відповідно до п.3.3 Договору Кредит надається Позичальнику для особистих потреб в сумі 11170,00 грн. на придбання товару. Матеріалами справи підтверджується, що кредит отриманий відповідачем [PERSON] для придбання мобільного телефону (а.с.26). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір №93756032000\~від 19.03.2017 укладений між відповідачем [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» у спосіб визначений чинним законодавством України, він не визнавався судом недійсним. 24.06.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (фактор) укладено договір факторингу № 215, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників визначених у реєстрі боржників (а.с. 14-19). Відповідно до витягу з реєстру боржників, позивач ТОВ «Глобал Спліт» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №93756032000\~від 19.03.2017 у розмірі\~6727,47 грн., з яких: 2986,08\~грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3591,09 грн. - сума заборгованості за відсотками; 150,30 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 76). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Глобал Спліт» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №93756032000\~від 19.03.2017. Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписок з руху коштів по рахунку відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами та не повернула їх у повному обсязі (а.с. 45-66). Із наданого розрахунку заборгованості та виписок з руху коштів по рахунку (а.с.45-66) вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №93756032000\~від 19.03.2017 у розмірі\~6727,47 грн., з яких: 2986,08\~грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3591,09 грн. - сума заборгованості за відсотками; 150,30 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 20), крім того позивачем вірно та правомірно нараховано на суму заборгованості 3% річних у розмірі 60,13 грн. та 192,98 грн. збитків від інфляції (а.с. 21). Відомостей про добровільне повне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. Отже, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Оскільки відповідач не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки при розрахунку заборгованості за кредитним договором з урахуванням 3% річних та витрат від інфляції, позивачем допущено помилку . Так позивач пред`являє до стягнення з відповідача загальної суми заборгованості у розмірі 6980,59 грн., в свою чергу відповідно до розрахунку заборгованості та розрахунку 3% річних та інфляційних загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 6980 грн. 58 коп. (2986,08\~грн.(сума заборгованості за основною сумою боргу) + 3591,09 грн. (сума заборгованості за відсотками) + 150,30 грн. (сума заборгованості за комісією) + 60,13 грн. ( 3% річних) + 192,98 грн. (інфляційні) = 6980,58 грн). За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості у розмірі 6980,58 грн. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 85). Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1158 грн. 86 коп. (2422,40 грн. х 6980,58 грн./6980,59 грн. грн. = 2422,40 грн.). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial