Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що в 2008 році [PERSON] , яка є її дочкою та проживала в [ADDRESS] , покинула місце свого проживання та виїхала у невідомому напрямку, не повідомивши їй про наступне місце свого проживання. На протязі 16 років заявниці невідоме місце перебування її дочки [PERSON] і остання не подала про себе жодної звістки. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для вирішення питання майнових прав та визначення з 1/5 частиною будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене, просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] безвісно відсутньою з 01 січня 2009 року. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги [PERSON] підтримує та просить заяву задовольнити. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] з 2008 року в с.Бедриківці не проживає і місцезнаходження її невідоме. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] з 2008 року в с.Бедриківці не проживає і місцезнаходження її невідоме. Заслухавши представника заявника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з наступних мотивів. Суд встановив, що [PERSON] народилася в с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00044807092 від 01.05.2024 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.05.1988 року, [PERSON] та [PERSON] 10.05.1988 року зареєстрували шлюб в Бедриківській сільській раді народних депутатів Заліщицького району та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтва про народження № [NUMBER] від 11.05.1991 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2024 року, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №104. 23 лютого 2000 року Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області видано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] . Також Заліщицьким відділенням Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції видано [PERSON] картку фізичної особи-платника податків [NUMBER] . Згідно довідки Бедриківського старостинського округу Заліщицької міської ради № 19-15/1/2281 від 10.01.2025 року [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2008 року не проживає по даний час і до складу її сім`ї входять син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] . Відповідно до довідки Бедриківського старостинського округу Заліщицької міської ради № 19-15/1/2246 від 18.12.2024 [PERSON] , [INFO] не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. З метою офіційного розшуку [PERSON] та встановлення її місця перебування, 09.10.2024 року заявник звернулася із заявою у ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області. Згідно повідомлення ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області №13397-2024 від 17.10.2024, на підставі звернення [PERSON] під час проведення перевірки для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань підстав не має, оскільки відсутні дані які б вказували на наявність в даній події ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Додатково проінформовано, що в ході проведеної перевірки встановлено, що в 2023 році в Генеральному консульстві України в Неаполі [PERSON] отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Також в листі ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області №10081-2025 від 17.01.2025 на запит [PERSON] № 03/25 від 10.01.2025 року повідомлено, що за результатами здійснених працівниками СКП пошукових заходів було встановлено місце знаходження [PERSON] . Міністерство закордонних справ в листі № 71/36-523/2-146573 (вх. №5361) повідомило, що згідно з обліковою базою Генерального консульства України в Неаполі, [PERSON] , [INFO] , дійсно була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , дата видачі 23.08.2023, орган, що видав 3ІТА2. З наданих Міністерством закордонних справ документів (Відомості про оформлення паспорта) встановлено, що 04.12.2023 року [PERSON] , [INFO] , в Генеральному консульстві України в Неаполі отримала паспортом громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , дата видачі 23.08.2023, дата закінчення строку дії 23.08.2033. В заяві-анкеті для внесення інформації для Єдиного державного демографічного реєстру, яка була подана [PERSON] , [INFO] при подачі на оформлення ПГУВК остання зазначила адресу свого перебування за кордоном [ADDRESS] та контактний номер тел. [NUMBER] . Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (частина перша статті 307 ЦПК України). Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України). Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Згідно з частиною 1 статті 29\~Цивільного кодексу\~України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до статті 43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Зазначена норма права передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18), від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17 (провадження № 61-34068св18), від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19), від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц (провадження № 61-48362св18), від 14 травня 2024 року у справі №686/310/23, від 11 листопада 2024 року у справі № 229/4416/21. Згідно з статями\~79,\~81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджується, що з 2008 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. Крім того, про вказане вище повідомляли суд свідки, допитані у судовому засіданні. Заявник посилається на втрату зв`язку з своєю дочкою [PERSON] з 2008 року. Відтак, до моменту звернення до суду, заявник мала можливість з`ясувати чи принаймні здійснити спроби з`ясувати причини відсутності своєї дочки і запросити відповідні дані. Цих обставин заявник не навела. На підтвердження своєї позиції заявник зазначила, що в 2024 році звернулась до Відділу поліції про розшук [PERSON] . При цьому суду не надано доказів на підтвердження того, що заявник вживала будь-яких заходів для розшуку [PERSON] починаючи з 2008 року. Суд зауважує, що сам по собі факт втрати зв`язку заявника з дочкою [PERSON] і фактична відсутність відомостей про її місце перебування не є безумовною підставою для визнання особи безвісно відсутньою. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 183/7128/23 (провадження № 61-961 св 24). Судом з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , проживає за межами України. Судом з`ясовані відомості про дійсне перебування особи, щодо якої порушене питання про визнання безвісті відсутньою, що є підставою для відмови в задоволенні заяви [PERSON] . Частиною 7 статті 294\~ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed