Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У вересні 2025 року адвокат Безсмертний Олександр Олексійович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Дім 9000» до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 24223,91 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати внесків і платежів співвласників багатоквартирного будинку. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 13 жовтня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначає, що після отримання позовної заяви вона повністю оплачено заборгованість за спірний період, на підтвердження чого надала відповідні квитанції. Також відповідач заперечувала проти нарахування заборгованості, оскільки наданими послугами не користувалась, так як з 2022 року перебуває за межами України. 17 жовтня 2025 року представник позивача подав заяву, у якій підтвердив оплату відповідачем після відкриття провадження у справі основної заборгованості в сумі 22 556,46 грн та одночасно зазначив, що оскільки оплата відповідачем здійснена після подання позову у суд, предметом спору залишається інфляційні збитки в розмірі 1 044,99 грн, 3% річних у розмірі 622,46 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомоги 8000,00 грн. 20 жовтня 2025 року відповідач надала додаткові пояснення, в яких заперечила проти нарахування 3% річних, інфляційних втрат у зв`язку з тим, що нею добровільно було сплачено основну заборгованість, а також проти стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, вважаючи, що витрати на правову допомогу є завищеними, а у позивача є право повернути сплачений судовий збір. 27 жовтня 2025 року від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких останній просив не враховувати їх з огляду на те, що позивач погасила заборгованість вже після звернення позивача з позовом до суду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2025 року закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення основної заборгованості у розмірі 22 556,46 грн. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. ТОВ «УК «Дім 9000» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , про що свідчать копія статуту ТОВ «УК «Дім 9000», копія договору від 18 липня 2025 року про надання послуг № ГрейдДН15Єкв73, копія додатку № 1 до договору від 18 липня 2025 року про надання послуг № ГрейдДН15Єкв73, копія додатку № 2 до договору від 18 липня 2025 року про надання послуг № ГрейдДН15Єкв73, копія договору № ГруйтДН15Єкв73/о про компенсацію вартості послуг від 18 липня 2024 року; копія наказу № 3/2 від 31 травня 2023 року «Про розширення виробничої дільниці «Грейт» та затвердження цінових пропозицій»; копія наказу № 5 від 31 травня 2024 року про встановлення тарифів у зв`язку із підвищенням вартості електроенергії. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 вересня 2025 року. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як встановлено статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За містом статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до договору про надання послуг № Грейт ДН15Єкв73 від 18 липня 2024 року, предметом договору є надання стророною-1 (ТОВ «УК Дім 9000») стороні-2 ( [PERSON] ) послуг з утримання, перелік яких визначено додатками №1 та №2 до даного договору. Відповідно до додатку №1 до вказаного договору загальна вартість послуг наданих ТОВ «УК «Дім 9000» у розрахунку грн/м2 складає 20,59 грн/м2. Відповідно до додатку № 2 до вказаного договору сторони домовилися щодо надання визначених у додатку послуг, вартість яких складає 350,00 грн щомісячно. Згідно договору № Грейт ДН15Єкв73/О від 18 липня 2024 року, стороні-2 ( [PERSON] ) надаватимуться послуги з контрольно-пропускної роботи прибудинкової території або охорони, вартість яких складає 280,00 грн щомісячно. Звертаючись із позовом до суду у вересні 2025 року, позивач зазначає, що у період з жовтня 2024 року у відповідача виникла заборгованість за квартирою № 73 в розмірі 22556,46 грн, на підтвердження чого позивач надав розрахунок заборгованості. Вказаний розрахунок був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку розмірів внесків та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». Як слідує зі змісту позовної заяви, у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем внесків на утримання будинку, позивач також нарахував інфляційні втрати за період з жовтня 2024 по вересень 2025 року в розмірі 1 044,99 грн та 3% річних в розмірі 622,46 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його обгрунтованість та відповідність вимогам законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних за період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року підлягають задоволенню. Суд відхиляє заперечення відповідача про відсутність підстав для стягнення сум, визначених ст. 625 ЦК України, у зв`язку із сплатою нею заборгованості, оскільки така сплата відбулася після звернення позивача із позовом до суду у цій справі та поза межами періоду, у якому нараховані такі суми. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на встановлені обставини та наведені положення закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «УК «ДІМ9000» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат в розмірі 1044,99 грн та 3 % річних в розмірі 622,46 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Позивач просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати. Так, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Частиною третьою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 01 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ДІМ 9000» та адвокатським об`єднанням «Лігал Кейс» укладено договір № 3 про надання правової допомоги. Відповідно до положень пункту 1.1 договору, адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту в цивільних, господарських та/або кримінальних справах, стороною яких є клієнт, а клієнт зобов`язується здійснити оплату за надані послуги відповідно до умов зазначених у договорі. Розділом 4 договору передбачений порядок послуг адвоката, зокрема, передбачено, що за результатами здійснення оплати послуг адвоката, складається акт здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги, що підписується представниками кожної із сторін. Згідно із актом надання послуг №576 від 08 вересня 2025 року, адвокатським об`єднанням були виконані наступні роботи у справі за позовом до [PERSON] : вивчення судової практики у справах про відшкодування вартості за надані житлово-комунальні послуги - 2000 грн, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за позовом до [PERSON] - 4000 грн, подача позовної заяви за позовом до [PERSON] в канцелярію Дарницького районного суду м. Києва - 2000 грн, загальна сума виконаних робіт становить 8000,00 грн. Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «УК «Дім9000» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що відповідатиме наведеним вище критеріям вартість правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: partial