Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказала, що з вересня 2014 року по серпень 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] народилася донька [PERSON] . Після того як сторони перестали проживати разом відповідач з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Дітям не телефонує та не цікавиться ними. Тому посилаючись на викладене позивачка просила суд про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Боднарук В.В. до суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивачки. Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався. Виклик відповідача у судове засідання також здійснювався через командування військової частини [NUMBER] , однак відповідач у судове засідання не з`явився. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 4 від 12.07.2016 року). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 03 від 08.06.2018 року). 13.09.2024 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила своє прізвище на « [PERSON] ». 20.01.2025 року комісією Служби у справах дітей Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого було складено акт, відповідно до змісту якого за вказаною адресою проживають 6 чоловік: [PERSON] мати, [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] бабуся, [PERSON] дідусь. Будинок налічує в собі три житлові кімнати. Будинок газифікований, електрифікований. Кожна дитина має своє спальне місце, постільну білизну. Одягом по сезону забезпечені. Будинок з новою побутовою технікою. Діти мають гаджети для навчання. Продуктами харчування забезпечені в повному обсязі. Умови проживання відповідають нормам та вимогам, створені всі умови для виховання та зростання дітей. Стосунки в сім`ї доброзичливі. 15.04.2025 року рішенням виконавчого комітету Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 27 затверджено висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту вказаного Висновку, органом опіки та піклування сільської ради встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу з вересня 2014 року по серпень 2018 року. За вказаний період часу в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] з серпня 2018 року вона з [PERSON] не проживає, спільного господарства не ведуть. Де перебуває батько дитини та чим займається їй не відомо. З осені 2022 року батько жодного разу не бачив дітей, не спілкувався з ними, не цікавився їх вихованням, навчанням та розвитком. [PERSON] повідомила, що до 2024 року вона одна займалася вихованням дітей та їх матеріальним забезпеченням. Натомість батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дітьми. Службою у справах дітей не встановлено місця проживання [PERSON] , проте отримано інформацію про те, що він з 21.02.2024 року проходить військову службу. Враховуючи те, що [PERSON] проходить військову службу і не мав можливості бути присутнім на засіданні комісії з захисту прав дитини і його думка не була вислухана, орган опіки та піклування вважав за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації [INFO] , [PERSON] було призвано на військову службу під час мобілізації 21.02.2024 року до військової частини [NUMBER] . Враховуючи зазначене, з метою забезпечення всебічного та повного розгляду справи, дотримання прав учасників справи, та з метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд декілька разів зобов`язував військову частину [NUMBER] вручити [PERSON] , [INFO] , копії процесуальних документів та повістки про виклик до суду, докази про що необхідно було надати суду. Однак жодних документів, як і від військової частини [NUMBER] , так і від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частинах 5, 6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21). Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б перешкоджали відповідачу свідомо нехтувати своїми батьківськими обов`язками. Натомість висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав зроблений органом опіки та піклування у зв`язку із неможливістю заслухати думку батька щодо його ставлення до дітей, та з посиланням на те, що відповідач проходить військову службу. Суд звертає увагу, що відповідно до отриманої від [INFO] інформації, [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації 21.02.2024 року, а із позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що відповідач не проживає з дітьми з серпня 2018 року, та з цього часу з ними не спілкується, не надає їм матеріальної допомоги, не телефонує їм та не цікавиться ними. Тобто поважні причини, які могли б завадити відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки, настали лише з 21.02.2024 року, а невиконання ним своїх батьківських обов`язків має місце з серпня 2018 року (близько шести років). Відповідно до Характеристики Сухоєланецького ліцею Сухоєланецької сільської ради Миколаївської області від 20.11.2025 року щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , їх класні керівники засвідчили, що діти виховуються в повній сім`ї з матір`ю та вітчимом [PERSON] , які на належному рівні забезпечують розвиток дітей. Натомість, батько дітей [PERSON] належної уваги навчанню і вихованню дітей не приділяє, участі в житті дітей не приймає, в школі його не бачили, зв`язку з класним керівником не має. Як зазначено вище, не надано жодних пояснень відповідачем щодо даного спору і суду. Окрім того, відповідно до довідки служби у справах дітей Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №3 від 21.01.2025 року, жодного звернення щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми чи заяви про прийняття рішення щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні своїх дітей [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] до служби у справах дітей не надходило. Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки, як вбачається із встановлених у судовому засіданні обставин, цей висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей. За вищевказаних\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що відповідач свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя своїх дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, в наслідок чого останні позбавлені батьківської уваги і піклування, порушено їх права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дітей, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 150, 152-153, 155 Сімейного кодексу України. Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дітей,

Outcome: approved