Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Головне управління Пенсійоного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії в розмірі 13097,01 грн, а також понесених судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває [PERSON] , [INFO] , яка з 09.06.2023 отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, відповідача було переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.06.2023 згідно наданої нею заяви від 09.06.2023. Розмір пенсії склав 8935,15 грн. При цьому, під час розрахунку пенсії відповідача по втраті годувальника, не врахувалося обмеження в індексації з 01.03.2023 в розмірі мінус 663,70 грн. У зв`язку з чим, в січні 2025 року електронна пенсійна справа відповідача була переглянута і приведена у відповідність до вимог діючого законодавства. Розмір пенсії відповідача з 09.06.2023 склав 8271,45 грн. Отже, за період з 09.06.2023 по 31.01.2025 виникла переплата пенсії у розмірі 13097,01 грн. Таким чином, кошти в сумі 13097,01 грн виплачені відповідачу безпідставно. Для добровільного повернення коштів 27.01.2025 за вих. №2500-0403-8/5841 на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією повернути надміру виплачені кошти на рахунок Головного управління Ппкенсійного фонду України в Чернігівській області. На час звернення позивача до суду, грошові кошти від відподача не надходили. Таким чином, відповідач безпідставно отримала бюджетні кошти, що підлягають поверненню до Пенсійного фонду України. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 01 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.10.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не надано жодного обґрунтування перегляду електронної пенсійної справи, позов не містить жодного посилання на нормативні документи, якими передбачено проведення такого перерахунку. Відповідач зазначає, що повернення надмірно сплаченої пенсії передбачає стягнення зазначеної суми лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, через його зловживання. У своєму позові позивач сам зазначає, що заборгованість утворилась у зв`язку з невірним дотриманням норм законодавства при розрахунку пенсії. Відповідач вказує, що за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, стягнення надміру виплаченої пенсії не допускається. Надмірна виплата пенсії була здійснена за відсутності рахункової помилки, тому, передбачені законом підстави для повернення безпідставно отриманих коштів відсутні. Відповідач зазначає, що вимоги позивача безпідставні, тому у задоволенні позову просить відмовити. Представник позивача у судовому засіданні не була присутня. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні не була присутня. Надала заяву у якій просила розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. 11.12..2025 року постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.06.2023, за померлого чоловіка [PERSON] . Згідно перерахунку пенсії від 13.06.2023 вбачається, що з 09.06.2023 [PERSON] призначена пенсія в розмірі 8935,15 грн (а.с. 3). В подальшому, 23.01.2025 було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням обмеження індексації у розмірі мінус 663,70 грн, в результаті чого, розмір призначеної пенсії склав 8271,45 грн (а.с 5-7). Відповідно до індивідуального перерахунку за період з 01.06.2023 по 28.02.2025, розмір переплати пенсії виплаченої [PERSON] становить 13097,01 грн (а.с. 13). 27.01.2025 відділом з питань нарахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було направлено лист [PERSON] №2500-0403-8/5841, в якому було запропоновано добровільно внести на рахунок ГУ ПФУ в Чернігівській області переплату пенсії у сумі 13097,01 грн, яка виникла за період з 09.06.2023 по 31.01.2025 або надати згоду на утримання виниклої суми переплати за заявою (а.с. 14). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. За приписами частини першої ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно із ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Указаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з технічною помилкою чи помилкою програмного забезпечення, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у частині першій ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області не надало суду доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача. Враховучи викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. V. Розподіл судових витрат Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Позивачем понесені та підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн (а.с. 19). Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed