Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Представник ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Позов мотивований тим, що 29.06.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 645862, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 50000,00 грн та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, нарахованих згідно умов договору. 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір відступлення прав вимоги №31012025, згідно якого до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором до відповідача. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 121236,02 грн, з них: 49132,94 грн за кредитом, 72103,08 грн за процентами. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 121236,02 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25000 грн. Ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю. В позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. 03.11.2025 через систему «Електронний суд» від предстьавника відповідача адвоката Єльнікової Н.О. надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень вказує, що відповідач не заперечує наявність заборгованості за договором, однак заперечує розмір заявленої заборгованості та правомірності її нарахування після 24.02.2024, оскільки він є військовослужбовцем, призваним по мобілізації. Відповідач готовий сплатити суму боргу і відсотки, нараховані згідно розрахунку заборгованості становм на 23.02.2022 року. Також, вказала, що наоахована позивачем правнича допомога є завищеною, тому просить зменшити її розмір до 3000 грн. 04.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останні заперечує наведенні довиди відповідача у відзиві, оскільки сторонв відповідача не подала до суду належних доказів про перебування відповідача на даний час на військовій службі. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив, в якому позовні вимоги просив задовольнити частково. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що 29.06.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено Договір № 645862, відповідно до якого банк надав відповідачу фінансовий кредит у розмірі 50000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти в розмірі 189,99% річних за його користування. Позика надана до 29.06.2024, що передбачено умовами договору та паспортом споживчого кредиту. Відповідач подав анкету-заявку на кредит, в якій зазначив свої анкетні даті, номер телефону та суму кредиту, яку було погоджено рішенням позивача від 29.06.2021, після проведення одноразового ідентифікатора. Згідно квитанції № 5594 від 29.06.2021 товариство на рахунок відповідача перерахував кредитні кошти в розмірі 40 000 грн. Згідно розрахунку заборгованості становлено, сума виданого кредиту 50000 грн (40000 грн кошти перераховані на рахунок, 10\~000 грн відсоток за перший день користування кредитом). Відповідач умов договору не виконав в зв`язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розхрахунком заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача за кредитним договором становить в загальній сумі 121236,02 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 49132,94 грн; заборгованість по процентах 72103,08 грн. 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір відступлення прав вимоги №31012025, згідно якого до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором до відповідача, що також підтверджується реєстром боржників до договору факторингу. Як вбачається з поданих представником відповідача доказів до відзиву, відповідач з 27.02.2022 призваний до ЗСУ по мобілізації. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, Правила надання кредитів позивачем перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статтей 641, 644 Цивільного кодексу України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатила своєчасно, як первісному кредитору, так і його правонаступнику, позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне. У відзиві сторона відповідача зазначила, що відповідач являється військовослужбовцем та погоджується сплатити лише тіло кредиту та нараховані відсотки до 23.02.2022. Як вбачається з Довідки від 6878 від 24.12.2022, виданої [INFO] [PERSON] призваний на військову службу до ЗСУ України по мобілізації. Згідно відмітки у військовому квитку [NUMBER] [PERSON] перебуває на службі у ВЧ [NUMBER] від 20.09.2024. Так, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі N199/3051/14 (провадженняN61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21серпня 2014 року N 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. За наданими доказами, відповідач є військовослужбовцем з 27.02.2022, тобто станом на час спірних правовідносин (дії кредитного договору і нарахування відсотків за користування кредитом), та ухвалення оскаржуваного рішення, перебував на військовій службі та є військовослужбовцем, а відтак проценти за користування кредитом не нараховуються на підставі положень частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Таким чином зважаючи на те, що відповідач є військовослужбовцем, з моменту його призову, а саме з 27.02.2022 року проценти за користування кредитом після 23.02.2022 не підлягають стягненню.\~ Водночас, суд, дослідивши розрахунок заборгованості за відсотками, здійснений позивачем з урахуванням умов Договору про споживче кредитування вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за період з 29.06.2021 по 30.01.2022 в розмірі 27 675,41 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн. За умовами ч. 4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ліга Ассістант» укладено договір про надання правничої допомоги, Витяг з акту про надання юридичної допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1534 грн 59 коп (76808,35 х 100 : 121236,02 = 63,35%, 2 422,40 х 63,35 % = 1534 грн 59 коп).

Outcome: partial