Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 3431 га, кадастровий номер 0523488200:03:003:0016, що знаходиться на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Дружина померлого - [PERSON] та його син [PERSON] на момент відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем в одному житловому будинку, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Разом із цим, позивачка припускає, що спадщину після смерті [PERSON] також прийняв же один його син [PERSON] . [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла їхня матір - [PERSON] , оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла їхня матір - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка за свого життя склала заповіт, згідно із яким усе належне їй майно заповіла на користь позивачки. Позивачка стверджує, що вона прийняла спадщину після смерті своєї матері - [PERSON] . Зважаючи на те, що усі спадкоємці після смерті [PERSON] померли та жоден із них не отримав свідоцтва про право на спадщину, то позивачка вважає, що вона є єдиним спадкоємцем щодо зазначеної вище земельної ділянки. Однак, постановою державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори від 23.05.2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки нею не було надано усіх необхідних документів для вчинення цієї нотаріальної дії, а також, на думку нотаріуса, частка у праві власності не це спадкове майно також належить іншим його спадкоємцям, які прийняли спадщину та згодом померли. Також [PERSON] звертає увагу суду на те, що жоден із зазначених вище осіб не отримував свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Посилаючись на наведені обставини, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на вказану вище земельну ділянку, яка на підставі державного акта на право власності на землю серії ВН №008766 належала [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.1-3). Ухвалою суду від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.22). Ухвалою суду від 23.12.2024 року витребувано від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.30, 31). Ухвалою суду від 12.09.2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с.93, 94). Ухвалою суду від 13.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.180, 181). Ухвалою суду від 13.11.2025 року витребувано від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , та від Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області інформацію щодо місця постійного проживання та реєстрації [PERSON] , який помер [INFO] , на момент його смерті, а також про осіб, які були зареєстровані та фактично проживали разом із померлим на момент його смерті [INFO] (а.с.138, 139). Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Голівський В.В. 16.12.2025 року подав до суду заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.157). Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду 16.12.2025 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.158). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Сторони у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №008766 [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 3431 га, кадастровий номер 0523488200030030016, що знаходиться на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] (а.с.13). Згідно із довідкою Ширмівського сільського голови Бондар Ю.М. від 07.12.2018 року №583 [PERSON] на день смерті, що наступила [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . До складу його сім`ї входила дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.9 зворот, 16 зворот). 17.12.2018 року [PERSON] , який є сином [PERSON] та [PERSON] , подав до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] (а.с.11 зворот, 39). [INFO] помер [PERSON] , який був сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.11, 12 зворот). Згідно із довідкою старости Ширмівського старостинського округу Погребищенської мської ради Слотвінської С.В. від 06.09.2021 року №61-26 [PERSON] на день смерті, що наступила [INFO] , був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . До складу його сім`ї входила мати [PERSON] (а.с.7 зворот). 11.08.2021 року [PERSON] подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву, в якій вказала про те, що вона прийняла спадщину за законом після смерті свого сина [PERSON] (а.с.153). [INFO] помер [PERSON] (а.с.15 зворот). Згідно із довідкою Погребищенської міської ради від 28.10.2020 року №3301 [PERSON] на день смерті, що наступила [INFO] , був зареєстрований один по [ADDRESS] (а.с.107 зворот). 13.01.2021 року [PERSON] подав до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] (а.с.109 зворот). 13.01.2021 року [PERSON] подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про те, що вона відмовляється від спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь свого сина [PERSON] (а.с.110). 28.10.2020 року [PERSON] подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого сина [PERSON] (а.с.106 зворот). 07.09.2020 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №27, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла на користь своєї дочки [PERSON] (а.с.10, 51). [INFO] померла [PERSON] (а.с.15). Згідно із довідкою Погребищенської міської ради від 21.03.2024 року №222 [PERSON] на день смерті, що наступила [INFO] , була зареєстрована одна по [ADDRESS] (а.с.56 зворот). 10.10.2023 року [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.10 зворот, 12, 18, 47). 18.10.2023 року [PERSON] , який є сином [PERSON] , подав до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї баби [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення, так як його батько [PERSON] помер [INFO] (а.с.54 зворот, 55). Постановою державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори від 23.05.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку у зв`язку із наявністю інших спадкоємців (а.с.45). Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч.1 ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В ч.1 ст.1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця (частини 2, 3 ст.1275 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі 523/3522/16-ц обумовлено, що тлумачення ст.ст.1216, 1268, 1296 ЦК України свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2025 року у справі № 686/936/22 виснувано, що у разі смерті особи, яка б мала право на обов`язкову частку у спадщині, до відкриття спадщини за заповітом, таке право не спадкується та не переходить до спадкоємців такої особи. Правила спадкування за правом представлення (спадкування за законом) не стосуються права на обов`язкову частку. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , оскільки вони постійно проживали зі спадкодавцем в одному житловому будинку на час відкриття спадщини. Крім того, спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори прийняв його син [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] до кожного із вказаних спадкоємців перейшло право на 1/3 частку у праві власності на спадкове майно. Після смерті [PERSON] спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла його мати [PERSON] , оскільки вона постійно проживала зі спадкодавцем в одному житловому будинку на час відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] частки у праві власності на спадкове майно розподілилися наступним чином: [PERSON] 2/3 частки (1/3 частка, яка належала їй, та 1/3 частка, яка належала [PERSON] ), [PERSON] 1/3 частка. Після смерті [PERSON] спадщину шляхом подання заяв до Погребищенської державної нотаріальної контори прийняли його син [PERSON] та мати [PERSON] . Крім того, його дружина [PERSON] відмовилася від спадщини на користь свого сина [PERSON] . Відтак, після смерті [PERSON] належна йому 1/3 частка у праві власності на спадкове майно розподілилися наступним чином: [PERSON] - 2/9 частки (1/9 частка, яка належала йому, та 1/9 частка, яка належала дружині померлого [PERSON] ), [PERSON] - 1/9 частка. З огляду на викладене, після смерті [PERSON] частки у праві власності на спадкове майно розподілилися наступним чином: [PERSON] - 7/9 частки ( 2/3 (6/9) частки + 1/9 частка), [PERSON] - 2/9 частки. Після смерті [PERSON] належні їй 7/9 частки у праві власності на спадкове майно на підставі складеного нею заповіту перейшли до позивачки, оскільки [PERSON] , як внук спадкодавця, що прийняв спадщину за правом представлення, не має обов`язкової частки у спадщині. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав. Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В ч.1 ст.86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку (пункт «в» ч.1 ст.87 ЗК України). Як витікає із матеріалів справи підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом є наявність інших спадкоємців. Отже, зважаючи на те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на спірне майно після смерті [PERSON] , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту її майнових прав за нею необхідно визнати право на 7/9 частки у праві власності на обумовлену вище земельну ділянку.

Outcome: partial