Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

В провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходилась вищевказана цивільна справа. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.11.2025 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 72 650,00 грн., оскільки зазначене питання не було вирішено судом при постановленні рішення. 10.12.2025 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. В даному клопотанні відповідач зазначає про те, що суду подані заяви про стягнення витрат на правову допомогу від кожного з чотирьох позивачів, які є однакового змісту і містять як ідентичне обґрунтування, так і однакові суми до стягнення, хоча представник позивачів здійснював дії щодо спільного представництва усіх позивачів, а не кожного окремо, а тому заявлені вимоги не відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, є зловживанням права на відшкодування витрат та суперечать принципам добросовісності, розумності і справедливості. Також, відповідач зазначила, що з поданих документів незрозуміло, чи заявлені вимоги вже сплачено, оскільки відсутні відповідні квитанції та рахунки, а розрахунок, поданий позивачами, не відтворює обсягу зусиль з боку їх представника щодо їх вартості в контексті того, що така розраховується погодинно. Крім того, відповідач не вважає дійсними та необхідними витрати на гонорар успіху, а також зауважила що його розмір перебуває за межами як розумності так і справедливості. З урахуванням наведеного, відповідач зазначає, що позивачі займали у справі спільну позицію, суд розглядав не чотири окремих позови, а один, і всі здійснені в його межах дії стосувались вимоги, яка носила для позивачів спільний характер. В той же час, позивачі намагаються стягнути з неї витрати, які вони фактично не понесли. Крім того, вона є пенсіонером і загальний розмір витрат у розмірі 290 600,00 грн. перебуває за межами її фінансових можливостей. Посилаючись на викладене, відповідач просила зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3000,00 грн. для кожного з позивачів, при цьому вважаючи, що для суду передбачена можливість взагалі відмовити позивачам у стягненні таких витрат з неї. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність сторін. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України) Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат. Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду). Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 26.01.2022 року між АО «Міжнародне об`єднання адвокатів» в особі директора Самарцева Я.Ю. та позивачем [PERSON] було укладено Договір № 2622-1 про надання правничої допомоги, згідно якого адвокат Самарцев Я.Ю. здійснював представництво інтересів позивача у справі № 754/2871/22. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, сторони домовились, що за виконання доручення та надання правової допомоги, передбаченої умовами цього Договору, клієнт зобов`язаний сплатити на користь Об`єднання гонорар, який складається з погодинної оплати праці - 4000, 00 грн. за кожну годину роботи адвокатів, витрачену на надання правової допомоги клієнтові, а також гонорару успіху, визначеного п. 5.2. цього Договору, який складає 5% від коштів або вартості майна, яке судом буде присуджене на користь клієнта. Згідно п.5.7 договору, частина гонорару- погодинна оплата праці сплачується клієнтом протягом 3-х днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг, а гонорар успіху протягом 3-х днів після набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до акту про надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2622-1 від 26.01.2022 року, Адвокатським об`єднанням позивачу [PERSON] було надані такі правничі послуги: 1)складання позовної заяви та підготовка документів для подачі до суду, тривалість 1.5 годин, від 3000,00 грн., загальна вартість 4500,00 грн.; 2)складання заяви по суті справи, тривалість 1.25 годин, вартість від 500,00 грн., загальна вартість 2500,00 грн.; 3)складання процесуальних заяв (арешт і т.д.), тривалість 1 година, вартість від 5000,00 грн., загальна вартість 5000,00 грн.; 4)заперечення, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, тривалість 1,25 годин, вартість від 1500,00 грн., загальна вартість 1875,00 грн.; 5)участь у судовому засіданні, тривалість 13 засідань, вартість від 2800,00 грн., загальна вартість 9100,00 грн.; 6)консультація усна, без вивчення документів, тривалість 2,5 години, вартість від 200,00 грн., загальна вартість 500,00 грн.; 7)консультація усна, з вивченням документів, тривалість 7,5 годин, вартість від 1000,00 грн., загальна вартість 7500,00 грн., 8)надання правової інформації письмової, письмове роз`яснення з правових питань, підготовка аналітичної довідки щодо судової практики, тривалість 2,5 годин, вартість від 1500,00 грн., загальна вартість 3750,00 грн.; 9)виїзд поза робоче місце адвоката, кількість 10, вартість від 1000,00 грн., загальна вартість 2500,00 грн.; 10)складання документів, звернень, заяв, скарг, інше, тривалість 5 годин, вартість від 500,00 грн., загальна вартість 2500,00 грн.; 11)складання адвокатського запиту, тривалість 0,5 години, вартість від 500,00 грн., загальна вартість 250,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 39 975,00 грн. 02.05.2025 року між «Адвокатським бюро «Ярослава Самарцева» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 2622-1 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат Самарцев Я.Ю. продовжив здійснювати представництво інтересів позивача у справі № 754/2871/22 за умовами, ідентичними попередньому договору, в тому числі і щодо визначення розміру гонорару. Відповідно до акту про надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2622-1 від 02.05.2025 року, складеного 20.11.2025 року, Адвокатським бюро позивачу [PERSON] було надані такі правничі послуги: 1)складання процесуальних документів для суду, тривалістю 1 година, вартість від 3000,00 грн., загальна вартість 3000,00 грн.; 2)складання заяви по суті справи, тривалістю 1,25 години, вартість від 500,00 грн., загальна вартість 625,00 грн. 3)складання процесуальних заяв (арешт і т.д.), тривалість 1 година, вартість від 5000,00 грн., загальна вартість 1250,00 грн.; 4)участь в судовому засіданні, кількість 4 засідання, вартість від 2800,00 грн., загальна вартість 2800,00 грн.; 5)гонорар успіху 25 000,00 грн. Вартість наданої правничої допомоги за вказаним договором становить 32 675,00 грн. Загальна вартість витрат позивача [PERSON] на правову допомогу, заявлена до стягнення, становить 72 650,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року № 159/5837/19. Також, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд враховує те, що у даній справі адвокат Самарцев Я.Ю. представляв інтереси усіх чотирьох позивачів, якими також подано заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 72 650,00 грн. із долученням до заяв актів виконаних робіт, які є абсолютно ідентичними. Суд враховує і те, що адвокат Самарцев Я.Ю. представляв інтереси позивачів безперервно, тобто, після переукладення договору про надання правничої допомоги додаткових матеріалів для вивчення не потребувалось, складання нових процесуальних документів не вимагалось, складність справи не змінювалась. З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені у актах обсяги наданої правової допомоги не відповідають дійсності, є значно завищеними, а також не доведеними. Суд зауважує, що в актах про надання правової допомоги представником позивача зазначено: складання процесуальних документів, складання заяви по суті справи, складання процесуальних заяв без конкретизації, які саме документи були складені, а також не обґрунтовано вартість таких послуг. Так, з матеріалів справи вбачається, що представником позивачів у даній справі було складено наступні документи: позовна заява - 3 арк., заява про усунення недоліків - 2 арк. + 4 арк., клопотання про виклик свідків - 2 арк., клопотання про призначення експертизи - 3 арк., клопотання про поновлення провадження - 2 арк., клопотання про доручення доказів - 1 арк., відзив на апеляційну скаргу [PERSON] - 4 арк., письмові дебати - 10 арк. Загалом представником позивача було складено 9 документів/заяв. Також, представник позивача приймав участь у 13 судових засіданнях. З урахуванням кількості процесуальних документів та обсягу виконаної роботи, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на виїзд поза робоче місце адвоката, загальною вартістю 2500,00 грн., оскільки даний вид послуги взагалі нічим не аргументований. Також не є доведеним і надання послуги «надання правової інформації письмової, письмове роз`яснення з правових питань, підготовка аналітичної довідки щодо судової практики» вартістю 3750,00 грн. Відсутні і підстави для стягнення витрат за складання процесуальних заяв (арешт і т.д.) в розмірі 5000,00 грн., оскільки під час розгляду справи заяв про забезпечення позову представником не подавалось, а інші заяви за своїм обсягом і складністю не відповідають такій завищеній вартості. Також, є завищеною вартість складання позовної заяви та підготовка документі для подачі до суду з урахуванням обсягу позовної заяви та того, що вона залишалась судом без руху через наявність недоліків, в зв`язку із чим суд зменшує витрати в цій частині з 4500,00 грн. до 3000,00 грн. Крім того, є необґрунтованим і тривалість усної консультації з вивчення документів тривалістю 7,5 годин вартістю 7500,00 грн. з урахуванням надання усної консультації тривалістю 2,5 години. Суд зазначає що така консультація не потребувала вивчення значного обсягу документів, враховуючи предмет спору та підстав позову, а також те, що до позовної заяви було долучено усього три документи. Відтак, суд зменшує витрати в цій частині з 7500,00 грн. до 2000,00 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представник позивачів приймав участь у 13 судових засіданнях у суді першої інстанції та в одному судовому засіданні апеляційної інстанції. Натомість, у актах виконаних робіт кількість судових засідань вказана як 13 та 4 засідання вартістю 9100,00 грн. та 2800,00 грн., а тому вартість цих правових послуг також необхідно зменшити за актом від 20.11.2025 року з 2800,00 грн. до 700,00 грн. Відтак, суд враховує, що за час розгляду справи представником позивача окрім позовної заяви (як первісної, так і поданої на виконання ухвали про усунення недоліків) було складено 4 заяви/клопотання, які є невеликими за обсягом та не є складними, а тому за кожну з них суд вважає можливим стягнути витрати на правову допомогу в розмірі по 500,00 грн. За складання представником позивача відзиву на апеляційну скаргу [PERSON] суд вважає обґрунтованим визначення вартості в розмірі 1000,00 грн., складання письмових дебатів обсягом 10 сторін - 3000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що є доведеною сума витрат на правову допомогу: за складання позовної заяви, підготовку документів та подання позовної заяви до суду - 3000,00 грн., усна консультація без вивчення документів - 500,00 грн., усна консультація з вивченням документів - 2000,00 грн., складання заяв та клопотань - 2000,00 грн., складання відзиву на апеляційну скаргу [PERSON] - 1000,00 грн., складання письмових дебатів обсягом 10 сторін - 3000,00 грн., участь у 13 судових засіданнях -9100,00 грн., участь в 1 судовому засіданні - 700,00 грн. Суд також не погоджується з розміром гонорару успіху в розмірі 25 000,00 грн. Так, за умовами договорі про надання правової допомоги, гонорар успіху, визначений п. 5.2. цього Договору, складає 5% від коштів або вартості майна, яке судом буде присуджене на користь клієнта. В той же час, у дані справі позивачами заявлено немайнову вимогу (визнання заповіту недійсним), вимог про визнання права власності не заявлялось. Крім того, у справі відсутні дані щодо вартості майна, що вказане у заповіті. Також, слід звернути увагу і на те, що позивач є одним із чотирьох спадкоємців на спадкове майно. Таким чином, розмір гонорару успіху у вищевказаному розмірі суд вважає недоведеним та зменшує його до 6250,00 грн. З урахуванням недоведеності частини витрат, загальна сума витрат, що вказані у актах про надання правової допомоги, за підрахунками суду становить 27 550,00 грн. Проте, суд враховує, що представник позивача представляв у даній справі інтереси усіх чотирьох позивачів і заяви, клопотання тощо від їх імені подавались в одному екземплярі, консультації не потребували значного обсягу часу. В той же час, з актів виконаних робіт вбачається, що вони є ідентичними, містять однакові суми та обсяги виконаних робіт, чим фактично завищено вартість наданих послуг у 4 рази, що є неприпустимим. Відтак, з урахуванням доведеного розміру витрат на правничу допомогу, з відповідача на користь позивача належить стягнути частину від доведеної суми, що становить 6 887,50 грн. У стягнення іншої частини витрат належить відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Інші доводи сторін на висновки суду не впливають і підстав для стягнення з відповідача витрат у більшому чи меншому розмірі не дають. На підставі викладеного,

Outcome: partial