Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У вересні 2025 року представник ТОВ «ФК «Фінстраст Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4837060 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи, яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Враховуючи вищевикладене, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4837060 від 25.07.2024 року загальною сумою 30\~422,70 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 4\~999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 17\~172,71 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 110 календарних днів 8\~250,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, у відповідності до ст.128 ЦПК України, належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 25.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4837060 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 5\~000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 5\~000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту. 31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як фактором, було укладено Договір факторингу № 31/03/2025, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги, зокрема і за Договором № 4837060 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.07.2024 року. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», відповідно до укладеного Договору факторингу № 31/03/2025, перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі 24\~672,70 грн., яка складається з: 4\~999,99 грн. тіло кредиту; 17\~172,71 грн. нараховані відсотки; 2\~500,00 грн. - штрафні санкції. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4837060 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.07.2024 року, строк кредиту 360 днів: з 25.07.2024 року по 19.07.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025, строк дії Договору № 4837060 від 25.07.2024 року не закінчився. У межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», у період з 01.04.2025 року по 19.07.2025 року (110 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що у сумі становить 8\~250,00 грн. Отже, на підставі ст. ст. 633, 634, 1048, 1050 ЦК України суд встановив, що між сторонами укладено кредитний договір, згідно якому сторонами досягнута згода щодо його істотних умов. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. З огляду на встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладений між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М., рахунку на оплату № 10745-22/09-2025 від 22.09.2025 року, відповідно до яких вартість послуг адвоката склала 10\~000,00 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно незначну складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновими вимогами, задоволення судом позовних вимог, враховуючи складання заяв по суті, відсутність судових засідань у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~500,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг. На підставі наведеного,

Outcome: approved