Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15831 гривня 00 копійок та витрати сплаченого судового збору в розмірі 3028 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.05.2023 року о 15 год.40 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mazda6», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність, якого застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) та автомобіля «HYUNDAI SONATA» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2023 року по справі №753/8531/23 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2023 року відповідача визнано винним за ст. 126 ч. 3, 5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом. Власник транспортного засобу «HYUNDAI SONATA» державний номерний знак [NUMBER] , вернувся до позивача про відшкодування страхового випадку. Позивачем було здійснено відшкодування страхових виплат в сумі 15831 гривня. Оскільки відповідач на момент ДТП керував транспортним засобом не маючи такого права, тому змушені були звернутись до суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2025 року змінено підсудність справи до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2025 року змінено підсудність справи до Великоолександрівського районного суду Херсонської області. 28.07.2025 року справа надійшла до Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Ухвалою судді від 28.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.09.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду з позовом надав клопотання про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 13.05.2023 року о 15 год.40 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mazda6», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність, якого застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) та автомобіля «HYUNDAI SONATA» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2023 року по справі №753/8531/23 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2023 року відповідача визнано винним за ст. 126 ч. 3, 5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом. Власник транспортного засобу «HYUNDAI SONATA» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача про відшкодування страхового випадку, щ підтверджується повідомленням від 18.05.2023 року та заявою про здійснення страхового відшкодування реєстраційний номер 09177/20/2023/53. Позивачем було здійснено відшкодування страхових виплат в сумі 15831 гривня, на підставі страхового акту № 10434/20/923 від 31.05.2023 року та платіжної інструкції від 01.06.2023. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як зазначив Верховний Суд України (судові палати у цивільних та господарських справах) в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром З огляду на наведене, враховуючи визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 23.05.2025 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved