Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, які були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 22.08.2022 по 27.11.2022 у розмірі 29672,03грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] перебувала на обліку у Кремінському районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 01.02.2022 по 13.03.2023. На підставі наданих відповідачем відомостей та поданих документів, 01.02.2022 їй було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується персональною карткою безробітного. Допомогу по безробіттю отримувала з 01.02.2022 по 27.11.2022. За результатами інформаційного обміну в ЄІАС з Державною прикордонною службою України надійшли відомості про осіб, що перетнули державний кордон, було виявлено, що [PERSON] перетнула кордон та перебувала поза межами країни понад 30 календарних днів. Таким чином, прийнято рішення по безробітній [PERSON] припинити реєстрацію в центрі зайнятості та повернути кошти за період з 22.08.2022 по 27.11.2022. 30.10.2024 відповідачу на електронну пошту [INFO] була надіслана претензія № 1704/10-24 та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів, проте відповідачка в добровільному порядку по теперішній час кошти не повернула. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 22.08.2022 по 27.11.2022 в сумі 29672 грн 03 коп. на користь Луганського обласного центру зайнятості та судові витрати Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 13.11.2025 по справі відкрите провадження. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка відзиву на позов у встановлений судом строк не надала, відсутні і її заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у Кремінському районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 01.02.2022 по 13.03.2023. На підставі наданих відповідачкою відомостей та поданих документів, 01.02.2022 їй було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується персональною карткою безробітного. Згідно з п. 52 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції змін станом на 07.05.2022 року) під час дії воєнного стану реєстрація безробітного припиняється у разі безперервного перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Державною прикордонною службою України встановлено осіб, що перетнули державний кордон і було виявлено, що [PERSON] 23.07.2022 перетнула кордон (пункт перетину кордону Угринів, 461300) та перебувала поза межами країни понад 30 календарних днів. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62 (втратив чинність 10.09.2024) здійснено розслідування страхового випадку застрахованої особи за фактом перетину нею державного кордону України, перебуванням за межами країни понад 30 календарних днів і неповідомленням цього факту фахівцю центру зайнятості під час перебування відповідачки на обліку як безробітної. За наслідками розслідування складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 14.03.2023 №118, копія якого знаходиться в матеріалах справи, яким підтверджено факт, що [PERSON] під час перебування на обліку з безробіття в службі зайнятості перетнула кордон 23.07.2022 через пункт перетину кордону Угринів, про що жодного разу не повідомила кар`єрного радника та перебувала за кордоном понад 30 календарних днів до 11.09.2022. Таким чином, по безробітній [PERSON] припинено реєстрацію в центрі зайнятості та вирішено повернути кошти за період з 22.08.2022 по 27.11.2022. Наказом директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 29.10.2024 №177 взято на облік дебіторську заборгованість, яка рахується за [PERSON] як виплачене матеріальне забезпечення з безробіття за період з 22.08.2022 по 27.11.2022 в сумі 29672 грн 03 коп., розрахунок суми заборгованості додається до позовної заяви. 30.10.2024 відповідачці на електронну пошту [INFO] надіслана претензія № 1704/10-24 та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів, проте відповідачка в добровільному порядку кошти не повернула. Наказом Луганського обласного центру зайнятості від 20.07.2022 № 102 «Про здійснення розслідувань страхових випадків у період дії воєнного стану» для забезпечення здійснення розслідувань страхових випадків та обґрунтованості виплат допомоги по безробіттю в умовах дії воєнного стану, у зв`язку з простоями базових центрів зайнятості, з метою належного ведення бухгалтерського обліку та вжиття відповідних заходів щодо повернення коштів Фонду зобов`язано начальника відділу організації надання послуг роботодавцями Луганського обласного центру зайнятості проводити розслідування страхових випадків, директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості забезпечити ведення бухгалтерського обліку сум заборгованостей, що підлягають поверненню, начальника юридичного відділу Луганського обласного центру зайнятості здійснювати претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів (додаток 12 - оригінал документа перебуває у Луганському обласному центрі зайнятості). Відповідно до наказу Луганського обласного центру зайнятості від 19.12.2024 №143 «Про передачу функції Сєвєродонецького міського центру зайнятості» Луганський обласний центр зайнятості визнано правонаступником боргових зобов`язань Сєвєродонецького міського центру зайнятості в частині дебіторської заборгованості. Актом прийому - передачі дебіторської заборгованості 25.12.2024 передано заборгованість з Сєвєродонецького міського центру зайнятості до Луганського обласного центру зайнятості, в тому числі яка рахується за [PERSON] у розмірі 29672,03 грн. Отже, на даний час дебіторська заборгованість [PERSON] у розмірі 29672,03 грн. перебуває на балансі Луганського обласного центру зайнятості. Відповідно до пункту 33 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» під час дії воєнного стану виплата допомоги по безробіттю припиняється з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідачка своєчасно не надала відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Суд не встановив обставин передбачених ст.1215 ЦК України щодо можливості неповернення відповідачкою безпідставно набутої допомоги через недобросовісність з її боку. Відтак, суд вважає, що відповідачка допустила умисне невиконання обов`язків та зловживання ними, тому в її діях є ознаки недобросовісності, які допускають повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 06 жовтня 2021 року по справі № 754/17336/19 та від 15 квітня 2020 року по справі 756/16673/17. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved