Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У серпні 2024 року заявник [PERSON] , законний представник якої [PERSON] , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із вказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, заявник вказує, що [INFO] помер [PERSON] . Він загинув під час виконання обов`язків військової служби, його смерть пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 20 березня 2023 року № 79, сповіщенням військової частини [NUMBER] № 40 від 21 березня 2023 року, сповіщенням [INFO] № 18 від 30 березня 2023 року, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 11 травня 2023 року № 198, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. [PERSON] доводиться заявнику ( [PERSON] ) рідним дядьком по матері [PERSON] . 20 березня 1997 року шлюб [PERSON] із [PERSON] розірвано. [PERSON] родинного зв`язку із [PERSON] немає. Батьки її матері ( [PERSON] ) і дядька [PERSON] померли. З її батьком ( [PERSON] ) мати [PERSON] шлюб не укладала. Він фактично ніякої участі у житті [PERSON] не приймає, вихованням та утриманням дочки не займається. Останному самому потрібні сторонній догляд і утримання, оскільки йому встановлено інвалідність 2 групи з дитинства по зору. Тому мати заявника не зверталася до суду з позовом про стягненням аліментів. [PERSON] двічі намагався створити сім`ю та укладав шлюби, які були нетривалими та були розірвані. Дітей у нього немає, тобто, його найближчими родичами на момент загибелі вже кілька років були лише [PERSON] та [PERSON] . Тому він проживав із ними однією сім`єю. Також [PERSON] вказана єдиним членом сім`ї у особовій справі військовослужбовця [PERSON] . Фактично дядько [PERSON] займався вихованням і утриманням [PERSON] . Для її матеріального забезпечення він перераховував своє грошове забезпечення військовослужбовця та склав заповіт на [PERSON] . Після смерті [PERSON] , заявник успадкувала нерухоме майно та грошові кошти, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Метою встановлення фактів проживання її загиблого дядька [PERSON] однією сім`єю із заявником та її матір`ю, а також здійснення ним утримання заявника є отримання статусу сім`ї загиблого військовослужбовця та набуття прав відповідного соціального забезпечення, в тому числі отримання пенсії по втраті годувальника. [PERSON] в інтересах [PERSON] зверталася до Міністерства оборони України за призначенням та виплатою останній одноразової грошової допомоги, як сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] . Однак, згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 9 лютого 2024 року № 4/д подані документи були повернуті на доопрацювання саме для підтвердження заявлених у цій заяві фактів. Заявник [PERSON] інтереси якої представляє законний представник [PERSON] просила суд встановити: -факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] із [PERSON] , [INFO] та її матір`ю [PERSON] , [INFO] ; -факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] , зацікавлені особи: [PERSON] , Міністерство оборони України, [INFO] про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 19.08.2024 скасовано, справу направлено до того ж суду для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у ній. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник, її представники заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , який загинув [INFO] із [PERSON] , та її матір`ю [PERSON] . У задоволенні заяви [PERSON] щодо встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] просив відмовити. Вказав, що факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] не пітверджується належними доказами. [PERSON] має батьків, які зобов`язані утримувати свою дочку до повноліття, що передбачено СК України. Матеріали справи не містять доказів про те, що батьки [PERSON] позбавлені батьківських прав та не виконують свої обов`язки щодо дитини, що зафіксовано соціальними службами. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву у якій просив розглядати справу без участі представника [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Допитана у судовому засіданні 20 травня 2025 року свідок [PERSON] надала суду показання, що вона знала [PERSON] , з ним вони перебували у дружніх відносинах. Їй відомо, що останній проживав у своєї сестри [PERSON] . Перебуваючи на військовій службі, він також приїздив і жив у будинку сестри [PERSON] . У них були хороші відносини, також він допомагав матеріально. [PERSON] є племінницею [PERSON] . Останній завжди її підтримував, допомагав, хвилювався за її навчання. Батька [PERSON] вона не бачила. [PERSON] про батька нічого не згадувала. [PERSON] раніше мав сім`ю, чи мав він дітей у шлюбі їй не відомо. Допитаний у судовому засіданні 20 травня 2025 року свідок [PERSON] надав суду показання, що [PERSON] був командиром їхньої роти. З 2022 року вони постійно були разом на службі, спілкувалися кожного дня. Він знав, що у останнього з рідні були тільки [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] проживав з сестрою [PERSON] та її дочкою [PERSON] . Він був у [PERSON] вдома у с. Мрин та інколи привозив передачу [PERSON] . Після загибелі [PERSON] він інколи заїжджає до них у гості. Наскільки йому відомо сім`ї у [PERSON] не було. До [PERSON] останній відносився як до своєї дочки. Допитаний у судовому засіданні 20 травня 2025 року свідок [PERSON] надав суду показання, що з [PERSON] він знайомий з першого дня війни. Вони познайомились у м. Ніжин. [PERSON] розповідав йому, що він проживає у с. Мрин, де проживають його сестра [PERSON] та племінниця [PERSON] , які є його найближчими родичами. Він постійно хвилювався за них, телефонував їм. З [PERSON] він часто спілкувався по телефону. Вислухавши пояснення заявника її представників, представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 травня 1974 року (а.с. 15). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 1971 року (а.с. 16). 20 квітня 1991 року гр. [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 квітня 1991 року (а.с. 17). 20 березня 1997 року шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20 березня 1997 року (а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом і сестрою. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2001 року (а.с. 19). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 квітня 2020 року (а.с. 20). 06 лютого 2003 року шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 06 лютого 2003 року (а.с. 25). 24 листопада 2018 року шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 24 листопада 2018 року (а.с. 26). Згідно з копією Витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 79 від 20 березня 2023 року капітана військової служби за контрактом [PERSON] , виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з загибелю. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в районі бовових дій, пов`язана із захистом Батьківщини. Виплатити сестрі загиблого [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , допомогу на поховання в розмірі 12 945 грн. (а.с. 7, 8). З копії сповіщення сім`ї № 18 від 30 березня 2023 року [INFO] вбачається, що [PERSON] сповіщено, що її брат капітан [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] при виконанні обов`язку військової служби, поблизу населеного пункту Підгородне Донецької області, виконуючи бойові завдання, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2023 року (а.с. 6). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2008 року (а.с. 14). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 281/03-08 від 01 серпня 2023 року [PERSON] , [INFO] , не проживає зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). З довідки Мринського ліцею Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 59/01-10 від 01 серпня 2023 року вбачається, що [PERSON] не брав участі у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , учениці Мринського ліцею Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю та поведінкою дитини (а.с. 22). [PERSON] із заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , до Носівського районного суду не зверталася, що підтверджується довідкою № 22 Носівського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року (а.с. 24). [PERSON] , 1982 року народження, має інвалідність II групи з дитинства, що підтверджується копією довідки МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 469742 від 24 березня 2010 року (а.с. 23). З копії акту про фактичне місце проживання від 25 серпня 2023 року, довідки Виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 317/03-08 від 25 серпня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , постійно проживав однією сім`єю з сестрою [PERSON] , [INFO] , та племінницею [PERSON] , [INFO] , до прийняття на військову службу [INFO] у 2022 році (14.01.2022), за адресою: [ADDRESS] (а.с.19, 20). Спадщину після померлого [PERSON] прийняла [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад (а.с. 43, 45). Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2024 року у справі №741/1425/23 (провадження № 2/741/67/24), яке набрало законної сили 19 лютого 2024 року, позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 81,6 кв. м, житловою площею 41,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 46-48). З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що з [PERSON] , до його загибелі, вони мали товариські відносини, спілкувалися з ним кожного дня. [PERSON] постійно наголошував, що проживає однією сім`єю зі своєю сестрою [PERSON] та її дочкою, своєю племінницею [PERSON] за однією адресою. Їм відомо, що всі свої заощадження [PERSON] передавав, або перераховував своїй племінниці [PERSON] , оскільки батько дитиною не займається, а сестра проживає без чоловіка. Вони з [PERSON] неодноразово бували у них з сестрою вдома, де явно видно їх спільний побут. Під час відвідин домівки у їх присутності (кожного окремо) [PERSON] наголошував, що племінниця [PERSON] йому, як рідна донька, він також займався вирішенням усіх її особистих справ у навчанні та вихованні, постійно її підтримував. [PERSON] при спілкуванні завжди наполягав, що хоче щоб усе його майно, знання та досягнення перейшли племінниці [PERSON] (а.с. 168-170). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя,з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання (постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17, постанова КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц). Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. На підставі наданих доказів та показань наданих у судовому засіданні свідків суд вважає повністю доведеним факт проживання однією сім`єю [PERSON] , який загинув [INFO] із [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що сім`ям загиблих осіб (померли внаслідок поранень, що дістали після введення воєнного стану, травм) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн. Одноразова грошова допомога розподіляється рівними частками на всіх утримувачів, передбачених у статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»). [PERSON] в інтересах [PERSON] зверталася до Міністерства оборони України за призначенням та виплатою останній одноразової грошової допомоги, як сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] . Однак, комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги та компенсації сум [PERSON] в інтересах [PERSON] , оскільки за поданими документами неможливо установити, чи є племінниця ( [PERSON] ) загиблого військовослужбовця ( [PERSON] ) непрацездатною (особою з інвалідністю) та перебувала на його утриманні, що підтверджується копією Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09 лютого 2024 року № 4/д (а.с. 50, 51). Сам по собі факт проживання однією сім`єю не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17. Статтею 51 Конституції України гарантовано, ч. 1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має батька - [PERSON] . Батько дитини не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов'язку надання коштів на утримання дитини. Суд зазначає, що не сплата аліментів батьком [PERSON] на утримання [PERSON] не свідчить про відсутність обов`язку утримувати дитину та не виключає стягнення аліментів у майбутньому. З копії виписки руху коштів по картці № [NUMBER] за період з 09.03.2022- 12.12.2022 вбачається перерахування коштів: 09.03.2022 12:58 у розмірі 100 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552355 101 10SWQ); 09.03.2022 13:08 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552356 10110SWQ); 19.03.2022 15:49 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552359 10110SWQ); 26.03.2022 07:21 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552364 10110SWQ); 06.04.2022 11:52 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552371 101 10SWQ); 03.05.2022 11:27 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552404 10110SWQ); 29.05.2022 08:25 у розмірі 2 500 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552425 10110SWQ); 25.06.2022 13:02 у розмірі 10 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552442 10110SWQ); 18.07.2022 16:15 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552454 10110SWQ); 21.07.2022 17:31 у розмірі 2 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552458 101 10SWQ); 24.07.2022 12:59 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552459 10110SWQ); 30.07.2022 08:37 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552460 10110SWQ); 07.08.2022 14:47 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552461 10110SWQ); 05.09.2022 19:10 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552468 10110SWQ); 01.10.2022 13:42 у розмірі 3 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552512 101 10SWQ); 18.10.2022 21:22 у розмірі 3 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN- SK Р24 CR MD UA 552563 10110SWQ); 19.11.2022 07:37 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на СН Payment UKR DN-SK Р24 CR MD UA 552583 10110SWQ); 12.12.2022 06:16 у розмірі 5 000 грн. (зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR DN- SК Р24 CR MD UA 552600 10110SWQ) (a.c. 30-40). Однак, перекази вказаних коштів не свідчать про те, що вони призначались та були витрачені на утримання неповнолітньої [PERSON] . Записи про призначення вищенаведених платежів виписка не містить. Заявником та її представниками не надано також письмових доказів на підтвердження того, кому призначались кошти та на які потреби, від кого надходили кошти на картку № [NUMBER] . Суд зазначає, що показання свідків у справах про встановлення факту перебування на утриманні самі по собі не можуть бути єдиним і беззаперечним доказом та повинні оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За встановлених судом обставин, перебування неповнолітньої [PERSON] на утриманні [PERSON] , який загинув [INFO] , без підтвердження іншими доказами, не можуть бути підставою для висновку про встановлення факту перебування на утриманні дядька до його загибелі. Таким чином, заявник та її представники не довели належними, допустимими та достовірними доказами, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цієї частини заявлених вимог.

Outcome: partial