Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що з 05 лютого 2010 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.12.2014 року у справі № 333/8757/14-ц шлюб розірвано. У зв`язку з тим, що батько дитини, [PERSON] не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки, я позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. У судові засідання, призначенні на 12.11.2025 року, 17.12.2025 року відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, не з`явився і не повідомив суд про причини неявки. Відзиву з приводу поданої позовної заяви від відповідача або інших клопотань до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м.запоріжжя від 18.12.2014 року у цивільній справі 333/8757/14 було задоволено позов [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено з [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.08.2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано народження дитини [PERSON] , батьком якої вказано [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Таким чином [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач та Відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання малолітньої дитини та дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] працездатного віку, будь-які обставини, які б свідчили про неможливість ним, чи то за станом здоров`я, чи з інших поважних причин не надавати кошти на утримання дитини до суду не надано. Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим позовні вимоги [PERSON] в частині утримання дитини задовольнити та стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4\~частини\~від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із звернення з відповідним позовом до суду. Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved