Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання, в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення 23-х років за умови продовження навчання. Вимоги обґрунтовує тим, що батьки [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до актового запису № 55 від 30 вересня 2008 року, вчиненого відділом\~ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. Відповідно актового запису [PERSON] № 109 від 19 грудня 2006 року [PERSON] вказаний батьком. [PERSON] вже досягла повнолітнього віку і на даний час продовжує навчатись\~у Карпатському національному університеті імені Василя Стефаника за спеціальністю В11 Філологія В11.- 41 Германські мови та літератури, на денній контрактній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2029 року. У зв`язку із тим, що [PERSON] продовжує навчання, вона потребує матеріальної допомоги. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що з позовом не погоджується, оскільки не уникав батьківських обов`язків та при розгляді справи просить врахувати, що позивач, при вступі до Карпатського Національного університету імені Василя Стефаника не скористалась можливістю та не подала наявні в неї документи, які були їй надані ним добровільно, для вступу на пільгове навчання (довідку про військову службу, копію посвідчення УБД), щоб отримати пільгу, яка дає право, дітям учасників бойових дій, здійснювати навчання за рахунок бюджетних коштів та отримувати стипендію. Позивач не долучила до матеріалів позову доказів, що підтверджують потребу в утриманні: витрати на проживання, харчування, навчання тощо. Також зазначає, що є військовослужбовцем Збройних сил України за контрактом, Учасник бойових дій, його щомісячне грошове забезпечення становить: 34670,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи. Доходів від інших видів діяльності не має у зв`язку з поширенням на нього дії Закону України «Про запобігання корупції» (ст.25) яка забороняє військовим посадовим особам (тобто тим військовослужбовцям, які обіймають штатні посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими чи господарськими обов`язками) займатися іншою оплачуваною чи підприємницькою діяльністю, крім основної служби. Має щомісячні зобов`язання в межах 22000,00 грн., а саме: щомісячно сплачує іпотечні зобов`язання в межах 5900,00 (в залежності від кількості днів в календарному місяці) що підтверджується іпотечним договором та відповідними квитанціями щодо щомісячного погашення зобов`язань згідно з договором іпотечного кредитування, його витрати на оренду житла, щомісячно становлять 6000,00 грн., оскільки він проживає за межами військової частини та не отримує службове житло та компенсацію за піднайом, що підтверджується договором оренди. На його утриманні перебуває малолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , на утримання якого щомісячно відповідач перераховує грошові кошти в середньому в межах 10000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Щорічні зобов`язання в межах 10000,00 грн., а саме: обов`язкові страхові платежі по іпотечному кредитуванню в середньому розмірі (в залежності від кількості днів в календарному місяці) 5987,11 грн. на рік, страховку на транспортний засіб раз на рік в розмірі 4333,00 грн. на рік, що суттєво обмежує його фінансові можливості. Дослідивши докази, надані сторонами у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до наступного. Статтею 199\~Сімейного кодексу\~України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно\~ довідки Карпатського національного університету імені Василя Стефаника, [PERSON] навчається на факультеті іноземних мов Карпатського національного університету імені Василя Стефаника на освітньому рівні «Бакалавр» на 1-му році навчання за спеціальністю В11 Філологія В11.041 Германські мови та літератури (переклад включно), перша - англійська (освітня програма «Англійська мова і література та друга іноземна мова» на денній контрактній формі здобуття освіти. Зарахована на 1 рік навчання з 01 вересня 2025 року (наказ про зарахування № 642 від 11 серпня 2025 року), передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2029 року. Здобувач освіти має право на фінансову допомогу на навчання від Міністерства у справах ветеранів. Під час вступної кампанії [PERSON] подавала документи, які засвідчують її право на пільги, проте, відповідно до п. 11 розділу VIII Спеціальні умови участі в конкурсному відборі на здобуття вищої освіти" право на прийом (переведення) на навчання за державним замовленням мають особи, які в рік вступу здобули освітній рівень, на основі якого відбувається вступ. [PERSON] здобула освіту у 2024 р. і не могла претендувати на переведення на місця державного замовлення. Заяву на проживання в гуртожитку [PERSON] не подавала. Заняття відвідує систематично. Демонструє добрі успіхи у навчанні. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 14.08.2025року загальна вартість платної освітньої послуги за розрахунковий строк виконання освітньої програми для здобувачів вищої освіти становить 170800 грн.: за роки навчання 2025-2026- 42700 грн.; за роки навчання\~\~ 2026-2027- 42700 грн.; за роки навчання 2027-2028 42700 грн.; за роки навчання 2028-2029- 42700 грн. Суд зауважує, що стаття 199\~СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. При визначенні розміру аліментів суд враховує витрати, пов`язані саме з навчанням у навчальному закладі, як то вартість навчання, підручників, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки, проїзд до навчального закладу тощо. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. З урахуванням приписів ст.\~199\~СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні дочкою двадцяти трьох років, також право останньої на утримання припиняється у разі припинення нею навчання, яке може наступити раніше. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини. У постанові Верховного Суду в справі №635/1139/17 від 20.05.2020 зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Суд звертає увагу позивача, що як вже було зазначено вище, обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини. Позивач продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. З наданих відповідачем доказів, вбачається, що останній, окрім інших витрат, має на утриманні малолітню дитину, що є підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач. Матеріальний стан відповідача не виключає можливість сплати аліментів, але суд визнає за необхідне визначити їх розмір у межах 1/8 частини доходу. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення в якості співвідоповідача\~ [PERSON] , матір позивача, оскільки в\~силу приписів ст.51 ЦПК України залучення співвідповідача є правом позивача, яке він може реалізувати лише він за відповідним клопотанням. Оскільки жодних вимог до [PERSON] позивачем не заявлено, підстави для його залучення відсутні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Згідно із пунктом 13 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої\~статті 5 Закону № 3674-VI\~учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені\~Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У\~статті 22 цього ж Закону\~передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу, щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у\~статті 12 цього Закону. Таким чином, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача аліментів, тобто предмет позову не пов`язаний із захистом прав відповідача, а тому згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. \~

Outcome: partial