Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 05 січня 2025 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 27500,00 доларів США (двадцять сім тисяч п`ятсот доларів США) та зобов`язався їх повернути до 10 січня 2025 року, про що свідчить Договір позики укладений між позивачем та відповідачем від 05 січня 2024 року. У зв`язку з порушення відповідачем договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 27500,00 доларів США (двадцять сім тисяч п`ятсот доларів США). Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 11 серпня 2025 року справа була прийнята до свого провадження за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином як засобами поштового зв`язку. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2025 року між сторонами укладено Договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 27500,00 доларів США (двадцять сім тисяч п`ятсот доларів США) та зобов`язався їх повернути до 10 січня 2025 року, про що свідчить Договір позики укладений між позивачем та відповідачем від 05 січня 2024 року. Таким чином, грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з Договору позики від 05 січня 2024 року, який підписаний відповідачем, та згідно ч.1 ст. 1046, ч. 1 ст. 10479 ЦК України. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони, щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, отримані кошти позивачу не повернув, про що свідчить наявність у позивача Договору позики від 05 січня 2024 року, а тому, за вимогою позивача, суд вважає необхідним стягнути на його користь суму неповернутих грошових коштів переданих за Договором позики від 05.01.2024, тобто 27500,00 доларів США (двадцять сім тисяч п`ятсот доларів США), що відповідатиме вимогам статті 1046 ЦК України і статті 533 ЦК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved