Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 30.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 8946578, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 7 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений кредитним договором. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув в повному обсязі кредитні кошти ТОВ «Мілоан». 30.01.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 8946578 від 30.10.2022. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 468 грн 15 коп, з яких 6510 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17 258, 15 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн - прострочена заборгованість за комісією, яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору та витратами на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 18 листопада 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 15 грудня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати з повідомленням сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином - матеріал справи містять поштову розписку про вручення відповідачці судового виклику, відзив на позов не поданий. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 30.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8946578, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.3 договору кредит надано на загальний строк 100 днів; і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів з дати видачі кредиту та завершується 09.11.2022. поточений період складає 90 днів що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.02.2023. комісія за надання кредиту 700, 00 грн яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1050, 0 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 18 900, 00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3, 0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. (а.с.7-9) Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з погодженими умовами кредитування паспортом споживчого кредиту, Додатком № 1 до договору № 8946578, в якому встановлено графік платежів (а.с. 9 зв, 10). У заяві-анкеті клієнт [PERSON] повідомила ТОВ «Мілоан» інформацію щодо своїх персональних даних, а саме: місце проживання, РНОКПП, номер паспорту, номер телефону, номер платіжної картки (а.с. 10 зв). Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 8946578 від 30.10.20022 була ідентифікована товариством за телефоном [NUMBER] за допомогою одноразового ідентифікатору L49458, відправленого 30.10.2022 о 10:51 (а. с. 10 зв). Відповідно до копії платіжного доручення № 85890052 від 30.10.2022 ТОВ «Мілоан» було перераховано на виконання договору № 8946578 кошти 7 000,00 грн отримувачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на картковий рахунок № [NUMBER] (а. с. 11). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8946578 від 30.10.2022 у період з 31.01.2023 по 07.02.2023 загальна сума заборгованості складає 24 468, 15 грн (а.с.12) Зазначена сума заборгованості випливає також із виписки по особовому рахунку позичальника [PERSON] , і становить 24 468 грн 15 коп, з яких 6510 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17 258, 15 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн - прострочена заборгованість за комісією (а.с.12) 30.01.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 8946578 від 30.10.2022. (а.с.12 зв -16) При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах, як це передбачено ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Також судом застосовується положення ст 514 ЦК України, яка передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи що відповідачка [PERSON] , укладаючи з первісним кредитором кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивача, усвідомлювала його умови, повністю з ними погодилась, в тому числі і з розмірами процентних ставок, про що свідчить її електронний підпис, не оспорювала його умови з моменту укладення, зазначений договір не визнавався недійсним в судовому порядку, до цього часу розмір процентних ставок та порядок їх нарахування її влаштовувати, тому суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови укладеного з первісним кредитором кредитного договору, своєчасно не повернула кошти та не сплатила проценти, з розміром яких погодилась при укладенні, за що наступає цивільно-правова відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено наявність права вимоги позивача до відповідача за укладеним кредитним договором. Що стосується суми заборгованості відповідача перед позивачем за даним договором, а саме: 24 468 грн 15 коп, з яких 6510 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17 258, 15 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 700 грн - прострочена заборгованість за комісією, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Розмір комісії 700 грн передбачений умовами договору, і залишився не сплачений відповідачем. Оскільки відповідач не погасила суму кредиту за укладеним кредитним договором за 10 днів, як зобов`язувалась за його умовами, тому строк дії договору автоматично продовжувався, як це передбачено умовами кредитного договору, з якими відповідач погодилась при його укладенні. Тому суд приходить до висновку, що відсотки за користування кредитом нараховані відповідно до умов договору, який автоматично продовжувався по причині несплати відповідачем кредитних коштів, тому у суду відсутні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем відсотків. Оскільки відповідачка [PERSON] не виконала умови договору про споживчий кредит № 8946578 від 30.10.2022 року, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 24 468, 15 грн. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. До судових витрат згідно ч.1 ст 133 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією від 01.09.2025 р. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стосовно стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. Позивачем на підтвердження таких витрат надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет» (а.с. 18 зв), акт № Д/3685 від 20.08.2025 наданих послуг, детальний опис наданих послуг від 08.10.2025 року до акту № Д/3685 від 20.08.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с.19), ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 (а.с.18 зв). Жодного підтвердження - квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, тощо - про оплату адвокату коштів в сумі 8 000 грн до позовної заяви не долучено. Встановлена обставина є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Outcome: approved