Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

У листопаді 2025 року заявниця [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що вона працює у ТОВ "Торгово-будівельний дім "ОЛДІ". Начальником служби персоналу цього товариства виявлено, що у трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] неправильно зазначено її прізвище російською мовою: " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Заявниця стверджувала, що вона побоюється, що у майбутньому при вирішенні питання про призначенні їй пенсій чи настанні будь-яких інших фактів чи подій, що не залежать від неї, у разі пред`явлення трудової книжки серії [NUMBER] до відповідних органів, установ, підприємств можуть виникнути перешкоди, труднощі чи інші обставини щодо підтвердження того, що ця трудова книжка належить [PERSON] . З цих підстав [PERSON] просила суд встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2025 року прийнято до провадження заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, та відкрито провадження у справі. Заінтересована особа відзив на заяву [PERSON] до суду не подала. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, у своїй заяві просила суд розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У судовому порядку, зокрема підлягають встановленню факти: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку, визначеному ст. 315 ЦПК України, може бути встановлена належність особі трудової книжки. За змістом ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. У своїй заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] стверджувала, що у її трудовій книжці серії [NUMBER] неправильно зазначено її прізвище російською мовою: " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Законом, а саме Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін. П. 2.13 Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Судом засовано, що з 01 вересня 2006 року [PERSON] працює в ТОВ "Торгово-будівельний дім "ОЛДІ". З 01 грудня 2020 року вона обіймає посаду менеджера (управителя) в оптовій торгівлі у відділі оптової торгівлі підрозділу "Склад" (а. с. 9-10). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що [PERSON] на сьогодні працює в ТОВ "Торгово-будівельний дім "ОЛДІ", заявниця на виконання вимог ч. 1 ст. 81, ст. 318 ЦПК України повинна була надати суду доказ звернення до роботодавця з вимогою про внесення змін до її трудової книжки та відмову у внесенні таких змін (залишення заяви без відповіді) (такий висновок суду корелюється з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 938/792/21). Однак такого доказу [PERSON] суду не надала. Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 938/792/21 виснував, що законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Такий висновок ґрунтується на тому принципі урядування, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов роботодавець зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє (або вчиняє їх неправомірно), це може стати предметом судової перевірки. Суд також звертає увагу на те, що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки серії [NUMBER] відповідно до п. 2.13 Інструкції роботодавцем внесено зміни шляхом закреслення рискою прізвища " [PERSON] " та зазначенням прізвища " [PERSON] ". За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: dismissed