Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 13 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5176149. Згідно п.1.1. кредитного договору, його укладання здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якого забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація здійснюється клієнтом при вході в особистий кабінет шляхом перевірки правильності введення одноразового ідентифікатора. Згідно п.п.2.4, кредит вважається наданим в день перерахування суми кредиту на користь клієнта. 16.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16072025, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. З моменту отримання права вимоги, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №5176149 від 13.12.2024 року в розмірі 51520,00 грн., з яких: -14000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -30520,00 грн. заборгованість за процентами; -7000,00 грн. заборгованість за штрафами; -0,00 грн. заборгованість за комісією. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 31.10.2025 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Відповідно до копії договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5176149 від 13.12.2024 року, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно п.1.2. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки передбачені договором, тип кредиту кредит, сума кредиту складає 14000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно п.1.4.1. стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах всього строку кредитування. Згідно п.1.6 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 64400,00 грн. Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.9.7). До кредитного договору додано Додаток 1 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Додаток 2 Інформаційне повідомлення та паспорт споживчого кредиту, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~626\~ЦК України,\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Частиною 1\~ст.628ЦК\~України визначено,\~що зміст\~договору становлять\~умови (пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, якщо договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами то підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до Розділу 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» вбачається, що даний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 78130 13.12.2024 16:16:53 [PERSON] . Відповідач не заперечує підписання кредитного договору, тому суд вважає дані обставини доведеними. Відповідно до п.1.2. договору сума кредиту складає 14000,00 грн., яку товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 13.12.2024 або 14.12.2024 (п.2.2). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами згідно п.2.1. договору. Відповідно до п.2.1. товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Перерахування коштів відповідачу за договором кредиту підтверджується листом ТОВ «УПР» від 18.07.2025 року, в якому вказано, що між ними та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, відповідно до умов якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 13.12.2024 16:17:09 на суму 14000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 594216822, призначення платежу: зарахування 14000 грн. на картку [NUMBER] . Номер картки збігається з номером картки вказаному в п.2.1. кредитного договору. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором суд зазначає наступне. 16.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16072025, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. До договору факторингу додано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №2, відповідно до якого позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №5176149 від 13.12.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, перехід права вимоги до позивача підтверджується доданим до позову договором факторингу та реєстром боржників. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №5176149 від 13.12.2024 року розмір заборгованості становить 51520,00 грн., з яких: -14000,00 грн. заборгованість по тілу; -30520,00 грн. заборгованість за процентами; -7000,00 грн. заборгованість за штрафами; -0,00 грн. заборгованість за комісією. Розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає дані обставини доведеними. Щодо розміру заборгованості за процентами, то відповідно до п.1.3 договору строк кредиту становить 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом нараховувалися за умовами визначеними в договорі, за період з 13.12.2024 по 16.07.2025, тобто в межах дії строку договору, а тому сума заборгованості за процентами, яка підлягає до стягнення становить 30520,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~\~(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві\~позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином стягнення з відповідача штрафу є незаконним, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором, а саме тіло кредиту та проценти, а в стягненні штрафу слід відмовити з вищенаведених підстав. У відповідності з\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial