Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

у серпні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Договорами № 2109533566509 від 05.04.2021 року та № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року в розмірі 43 170,50 грн, сплачений судовий в сумі 2 422,40 грн і 16 000,00 грн понесених витрат на правову допомогу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2109533566509. Сума наданого відповідачу кредиту становить 1 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, граничний строк кредитування 1 рік, процентна ставка 2 % за кожен день користування кредитом, яка збільшується з першого до наступного дня на 1,64 %, починаючи з 15 дня збільшується на 1,38 %, а починаючи з 30 дня збільшується на 2,65 %. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимогиза Договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року ТОВ «Коллект Центр». 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір № 18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги позивачу за вказаним Кредитним договором. Оскільки відповідач зобов`язання за Кредитним договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року не виконав, в нього станом на день формування позовної заяви виникла заборгованість в розмірі 24 678,50 грн, яка складається з 1 400,00 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 23 278,50 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також 28.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 3253614199-30728. Сума наданого відповідачу кредиту за цим договором становить 2 000,00 грн з терміном користування кредитом 14 діб, процентна ставка 1,95 % за кожен день користування кредитом. 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 03-06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал». 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року ТОВ «Коллект Центр». 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір № 18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги позивачу за вказаним вище Кредитним договором. Оскільки відповідач зобов`язання за Кредитним договором № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року не виконав, в нього станом на день формування позовної заяви виникла заборгованість в розмірі 18 492,00 грн, яка складається з 2 000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 16 492,00 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами в примусовому порядку та просить позов задовольнити. Ухвалою від 25.08.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 172-173). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2109533566509. Сума наданого відповідачу кредиту становить 1 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, граничний строк кредитування 1 рік, процентна ставка 2 % за кожен день користування кредитом, яка збільшується з першого до наступного дня на 1,64 %, починаючи з 15 дня збільшується на 1,38 %, а починаючи з 30 дня збільшується на 2,65 %. Договір про надання фінансових послуг № 2109533566509 від 05.04.2021 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором V8. Відповідно до листа ТОВ «ФК «Вей ФорПей» 05.04.2021 року о 13:50:49 здійснено переказ грошових коштів у сумі 1 400,00 грн, на картку № [NUMBER] , власник картки (емітент) банк JSCOSCHADBANK, номер договору 2109533566509. Як вбачається з повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» від 13.11.2025 року № 46/12-11/145902/2025-Бт, що надійшло до суду на виконання ухвали від 20.10.2025 року про витребування доказів, в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 05.04.2021 року зараховано 1 400,00 грн, що також підтверджується випискою про рух грошових коштів в електронному виді. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до Додатку № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року (Реєстр боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року) від 03.12.2021 року, вбачається, що за Кредитним договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року розмір заборгованості складає 11 256,00 грн, з яких 1 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 856,00 грн - сума заборгованості за відсотками, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року ТОВ «Коллект Центр», що підтверджується Витягом з Додатку № 3 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, де розмір заборгованості становить 24 678,50 грн, яка складається з 1 400,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 23 278,50 грн заборгованості за нарахованими процентами. 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги позивачу за вказаним Кредитним договором. Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25 від 18.02.2025 року, переданих фактору клієнтом за договором вбачається, що за Кредитним договором № 2109533566509 від 05.04.2021 року розмір заборгованості складає 24 678,50 грн, яка складається з 1 400,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 23 278,50 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, і право вимоги сплати якої перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс». Також судом з`ясовано, що 28.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3253614199-30728. Сума наданого відповідачу кредиту за цим Договором позики становить 2 000,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 14 діб. Відповідно до п. 2.5. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), згідно з яким встановлено розмір плати за користування кредитом у виді процентної ставки за кожен день користування кредитом: акційний 1,95%, базовий 3,90%. Договір позики № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y3ETCD55. На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» зобов`язання за Договором позики № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року, позивачем надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2873_250428110423 від 28.04.2025 року про успішне перерахування коштів 28.12.2020 року о 13:01:22 на платіжну картку клієнта [NUMBER] суми коштів в розмірі 2 000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 76178647. Крім того, згідно з наданою інформацією АТ «Універсал Банк» від 06.11.2025 року № БТ/Е-17284, що надійшла до суду на виконання ухвали про витребування доказів від 20.10.2025 року, банківська картка [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , на яку 28.12.2020 року надійшло зарахування коштів у розмірі 2 000,00 грн, що також підтверджується випискою про рух коштів по картці від 05.11.2025 року. 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 03-06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 03-06/21 від 03.06.2021 року розмір заборгованості складає 2 546,00 грн, з яких 2000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 546,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року ТОВ «Коллект Центр», що підтверджується Витягом з Додатку № 3 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, де розмір заборгованості становить 18 492,00 грн, яка складається з 2 000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 16 492,00 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір № 18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило право вимоги позивачу за вказаним вище Кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25 від 18.02.2025 року, переданих фактору клієнтом за договором вбачається, що за Кредитним договором № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року розмір заборгованості становить 18 492,00 грн, яка складається з 2 000,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 16 492,00 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс». Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному виді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З договорів вбачається, що сторони уклали договори на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ЦК України проценти сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитних договорів свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення кредитів та стягнення заборгованості в примусовому порядку. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договорами № 2109533566509 від 05.04.2021 року та № 3253614199-30728 від 28.12.2020 року в загальному розмірі 43 170,50 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 224 від 01.07.2025 року, витяг з акта № 15 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 року на суму 16 000,00 грн, з яких 4000,00 грн - 2 години роботи (надання усної консультації з вивчення документів) та 12 000,00 грн - 4 години роботи (складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду). Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною позивача в загальному розмірі 16 000,00 грн, є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної, в зв`язку із чим, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 5 000,00 грн за рахунок відповідача. Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва в суді. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved