Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] , у якому просить зобов`язати фізичну особу - підприємця [PERSON] здійснити заміну змонтованого у квартирі [ADDRESS] склопакету PD B-0044-2-1 62154/C1.3/ на інший склопакет належної якості з аналогічними технічними характеристиками у відповідності до положень додатку до Договору № 05756 від 04.04.2025 на виготовлення та встановлення світлопрозорих [PERSON] ; зобов`язати фізичну особу - підприємця [PERSON] після заміни склопакету змонтованого у квартирі [ADDRESS] склопакету PD B-0044-2-1 62154/C1.3/ на інший склопакет належної якості з аналогічними технічними характеристиками у відповідності до положень додатку до Договору № 05756 від 04.04.2025 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій, укласти із [PERSON] акт здачі-прийому у відповідності до умов п. 7 Договору № 05756 від 04.04.2025 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2025 р. між сторонами укладено договір № 05756 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій, згідно з умовами якого відповідач зобов`язався до 30.04.2024 р. виготовити та встановити віконні конструкції віконні конструкції з профілю Rehau в кількості 5 шт. на загальну суму 74 448 грн. (еквівалент 1695 євро) 25.04.2025 за наслідками монтажу вищевказаних віконних конструкцій позивачем виявлено дефекти у 2-ох склопакетах, у зв`язку з чим з відповідачем погоджено заміну таких у майбутньому. 12.05.2025 проведено заміну одного склопакету, а 06.06.2025 проведено заміну другого склопакету. При цьому, обидві заміни проводились у відсутності замовника, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості безпосередньо після монтажу виявити недоліки нових склопакетів. 05.07.2025 р. позивачем виявлено дефект на 2-ому заміненому 06.06.2025 р. склопакеті (PD B-0044-2-1 62154/C1.3/) у вигляді подряпини орієнтовними розмірами 1 мм. х 80 мм., який розрізняється неозброєним оком на відстані понад 1 м., що суперечить п. 16 укладеного Договору. Про виявлений дефект позивач повідомив відповідача за допомогою месенджеру «Viber». При цьому, за наслідками обміну повідомленнями у вказаному месенджері слід дійти висновку про відмову відповідача замінити неякісний змонтований склопакет. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.10.2025 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 26.11.2025 року відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~49\~ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами /стаття 629 ЦК України/. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Судом встановлено, що 04.04.2025 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір №05756 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання до 30.04.2024 виготовити та встановити, замовник оплачує за віконні конструкції з профілю Рехау в кількості 5 шт. на загальну суму 76448 грн., еквівалент 1695 euro, згідно додатку до договору 05756 від 04.04.2025, який є невід`ємною частиною даного договору. Замовник зобов`язується прийняти вказані конструкції та оплатити їх. Відповідно до п. 7 вказаного Договору передача виробів замовнику здійснюється після 100% (повної) оплати за даним договором. Передача виробів оформляється Актом здачі-прийому, який підписується замовником та представником виконавця. Як ствердив позивач та таке визнав відповідач, 25.04.2025 за наслідками монтажу вищевказаних віконних конструкцій позивачем виявлено дефекти у 2-ох склопакетах, у зв`язку з чим з відповідачем погоджено заміну таких у майбутньому. 12.05.2025 р. проведено заміну одного склопакету, а 06.06.2025 р. проведено заміну другого склопакету. При цьому, обидві заміни проводились у відсутності замовника, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості безпосередньо після монтажу виявити недоліки нових склопакетів. 05.07.2025 р. позивачем виявлено дефект на 2-ому заміненому 06.06.2025 р. склопакеті (PD B-0044-2-1 62154/C1.3/) у вигляді подряпини орієнтовними розмірами 1 мм. х 80 мм., який розрізняється неозброєним оком на відстані понад 1 м., що суперечить п. 16 укладеного Договору. Про виявлений дефект позивач повідомив відповідача за допомогою месенджеру «Viber». Дані обставини сторонами не оспорюються. Відповідно до положень ст.\~655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~698\~ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. Відповідно до ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічний договір це договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 3 ст.\~698\~ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до положень ст.\~675\~ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором. Під гарантією якості товару слід розуміти підтвердження продавцем відсутності у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема ч. 2 ст.\~678\~ЦК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Відповідно до ч. 1 ст.\~676\~ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Частиною 2 ст.678\~ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Відповідно до ст.\~679\~ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За змістом ч. 2, 3 ст. 680 ЦК України, якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Відповідно до ст.\~708\~ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст.\~709\~ЦК України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Відповідно до ч. 2 ст.\~679\~ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Відповідно до ст.1-1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача щодо зобов`язання фізичної особи - підприємця [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) здійснити заміну змонтованого у квартирі [ADDRESS] склопакету PD B-0044-2-1 62154/C1.3/ на інший склопакет належної якості з аналогічними технічними характеристиками у відповідності до положень додатку до Договору № 05756 від 04.04.2025 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій. Щодо позовної вимоги про зобов`язати фізичну особу - підприємця [PERSON] \~(РНОКПП:\~ [NUMBER] ,\~адреса:\~ [ADDRESS] )після заміни склопакету змонтованого у квартирі [ADDRESS] склопакету PD B-0044-2-1 62154/C1.3/ на інший склопакет належної якості з аналогічними технічними характеристиками у відповідності до положень додатку до Договору № 05756 від 04.04.2025 р. на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій, укласти із [PERSON] акт здачі-прийому у відповідності до умов п. 7 Договору № 05756 від 04.04.2025 р. на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій, суд виходить з такого. Умовами укладеного між сторонами договору № 05756 від 04.04.2025 на виготовлення та встановлення світлопрозорих конструкцій визначено підстави оформлення акта здачі-прийому. Таким чином, при належному виконанні сторонами усіх умов укладеного між ними договору № 05756 від 04.04.2025 оформляється акт здачі-прийому. Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6. постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20). При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 19.10.2022 у справі №910/14224/20). Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, та саме з метою його захисту. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відмовився оформити акт здачі-прийому відповідно до умов договору № 05756 від 04.04.2025. Крім цього, суд враховує правові позиції Верховного Суду, який вказав, що вимога підписати акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за відповідним договором не може бути предметом позову, оскільки такий акт є підтвердженням наявності чи відсутності факту виконання спірних робіт і надання послуг однією стороною та прийняття їх іншою стороною. Тобто такий акт є лише доказом виконання сторонами обов`язків за договором, і підписання акта не може розглядатися як окремий обов`язок щодо виконання сторонами договірних зобов`язань. Таким чином, наведена вимога позивача не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, і, як наслідок, не призводить до поновлення його порушеного права. Більше того, спори про зобов`язання надати чи підписати (скласти, належним чином оформити тощо) акт приймання-передачі товару не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 04.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 04.12.2018 у справі №910/23406/17, від 13.11.2018 у справі № 922/669/18. Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, із відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211 гривень 40 копійок за позовну вимогу немайнового характеру на користь держави.

Outcome: partial