Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

У вересні 2025 року позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» в особі свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №127695069 від 15.11.2021 у сумі 69\~852,20 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.11.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №127695069 на суму 22\~000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4SM47. Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 22\~000,00 грн 15.11.2021 на банківську карту №4314-14XX-XXXX-1779 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу 1 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС) має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги №173 від 15.02.2022, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №23/0224-01. Розділом 2 договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу 2 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом. 1.5 договору факторингу 2 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку №1 до цього договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу 2 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №08/07/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 69 852,20 грн. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 69\~852,20 грн, яка складається з: 22\~000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 47\~852,20 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 08.07.2025 - 31.07.2025. 26.11.2025 до суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав. У наданих матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження тверджень позивача щодо реєстрації відповідача на сайті первісного кредитора, створення відповідачем особистого кабінету позичальника, подання останнім заявки на отримання грошових коштів в кредит, проходження відповідачем перевірки (верифікації), ознайомлення та підтвердження згоди з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, отримання на номер телефону персонального одноразового ідентифікатора, який потім використовується для підписання кредитного договору, надання згоди (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору. Заявка на отримання грошових коштів, наявна в матеріалах справи, відповідачем не підписана. Наявний в матеріалах справи кредитний договір не підписаний первісним кредитором. В договорі наявний QR код, який нібито підтверджує підписання договору зі сторони відповідача, але в той же час при скануванні QR коду не відображається інформація про підписанта, висвічуються цифри, аналогічні номеру договору та пропонується або зателефонувати за цими цифрами або направити повідомлення. Дані про підписання договору зі сторони первісного кредитора відсутні. Відсутність підпису зі сторони первісного кредитора на договорі створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення цивільних правовідносин та свідчить про неукладеність договору. Позивач не надав до суду жодного доказу щодо дійсності укладення кредитного договору на вказаних позивачем умовах саме відповідачем. Крім того, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, надана позивачем, не є випискою по рахунку відповідача у розумінні первинного бухгалтерського документа, оскільки не відповідає вимогам до первинного документа відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідачу не відкривався банківський рахунок у системі первісного кредитора і даний документ не є випискою по банківському рахунку первісного кредитора, з якого можливо встановити факт здійснення переказу на рахунок відповідача. Вказаний документ є фактично розрахунком заборгованості. У виписці не зазначено номери рахунків (зокрема, рахунки відповідача та первісного кредитора, кошти якого, як стверджує позивач, відповідач отримав), відсутні відомості про господарські операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. Платіжне доручення, надане позивачем, також не може братись до уваги, оскільки відсутні зазначення про проведення операції банком, а також відсутня печатка та підпис банку, вбачається факт її штучної зміни, зокрема, накладення сканкопії підпису та печатки директора ТОВ «Манівео». В матеріалах справи відсутні докази видачі відповідачу кредитних коштів. На момент укладення договору факторингу №1 правовідносини за кредитним договором не виникли, не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Тому, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 та на підставі реєстру прав вимоги. Укладені додаткові угоди між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» лише продовжили строк дії договору факторингу, який було укладено 28.11.2018, при цьому обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу ними не змінений, додаткові угоди не є новими договорами факторингу і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідача. В матеріалах справи відсутні докази оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а наданий акт звірки в силу закону не є належним доказом, який підтверджує проведення платежу з оплати за договором факторингу через банківську систему. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно відповідача не набуло, таке право не могло бути в подальшому передане на підставі договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не могло передати таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу. Отже, позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього права вимоги за кредитним договором та відповідно не доведено порушення свого права з боку відповідача та наявності права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів пролонгації кредитного договору до матеріалів справи не надано. Позивач втратив право нараховувати відсотки за кредитним договором після 15.12.2021, а отже, додатково нарахована сума процентів в розмірі 43\~298,20 грн є незаконною, безпідставною та такою, що не може бути задоволена судом. За відсутності доказів, що позивачем було вчинено дії щодо повідомлення відповідача у письмовій формі про затримку платежів із вчиненням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є передчасними та необґрунтованими. Також представник відповідача заперечував проти задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, посилаючись на те, що жодного документу про сплату витрат на правничу допомогу позивач не надає, як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача по справі здійснює директор позивача, позовна заява та клопотання про витребування доказів підписані однією й тією ж особою, а не адвокатом, витрати на нібито якого поніс позивач у зв`язку з даною справою. 28.11.2025 до суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначив, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладеним. Відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абз. 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в смс-повідомленні. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR код - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV4SM47 направлено відповідачу 15.11.2021 о 16:54:00 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 15.11.2021 о 16:54:26. Оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (боржника) та надав електронне повідомлення від АТ «ТАСКОМБАНК» про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно позивач довів факт отримання відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором. Згідно з матеріалами справи відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. Відповідачем не надано доказів, що спростовують вимоги позивача або доказів неотримання кредитних коштів. Відповідач помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Реєстр прав вимоги до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено кредитний договір №127695069 від 15.11.2021 укладено 15.02.2022, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. На момент включення цього договору до реєстру право вимоги вже існувало. Кредитним договором №127695069 від 15.11.2021 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків відбувалися в межах погоджених умов кредитного договору. Враховуючи порушення відповідачем норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст. 1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України). В той же день, 26.11.2025, представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів, у якому просив зобов`язати ТОВ «ФК «ЕЙС» надати суду для дослідження в судовому засіданні реєстр прав вимоги №173 від 05.02.2022, складений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024, складений ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі договору факторингу №123/0224-01 від 23.02.2024; реєстр прав вимоги на 08.07.2025 №б/н, складений ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025. В обґрунтування клопотання посилався на те, що з витягів з реєстрів прав вимог вбачається факт їх штучної зміни. Зокрема, вони містять лише першу, третю та останню сторінку реєстру, проте на другій сторінці міститься інформація, яка вставлена окремо. Поданий в такий спосіб витяг не є ідентичним поданню стороною письмового доказу в розумінні ст. 95 ЦПК України, та не є копією, як оригіналу документу (реєстру), так і витягу з нього. 28.11.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання представника відповідача про витребування доказів, у якому зазначив, що подане клопотання є безпідставним, оскільки зазначені у ньому докази вже долучені до матеріалів справи, всі необхідні документи додані до позовної заяви та є доступними для ознайомлення. Витребування зазначених доказів не має підстав, оскільки вони вже є частиною матеріалів справи, і їх повторне витребування не може змінити обставин справи або надати нові факти, що мають значення для розгляду справи. Суд, розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів, відмовив у його задоволенні, оскільки надані позивачем документи, а саме: реєстр прав вимоги №173 від 05.02.2022, складений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024, складений ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі договору факторингу №123/0224-01 від 23.02.2024; реєстр прав вимоги на 08.07.2025 №б/н, складений ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025, відповідають вимогам до письмових доказів відповідно до ст. 95 ЦПК України. Оскільки для вирішення спору має значення лише частина документа, яка стосується відповідача, то суду була надано засвідчений витяг з вищезазначених реєстрів, які засвідчені уповноваженою посадовою особою (позов з додатками надано через систему «Електронний суд», тобто всі документи є підписаними електронним підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с.71-75). Позов містить зазначення щодо наявності наданих суду доказів у позивача та інших осіб, як того вимагають положення ЦПК України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2025 цивільну справу передано за підсудністю за місцем реєстрації відповідача до Салтівського районного суду міста Харкова. Ухвалою судді від 07.10.2025 відкрито провадження у справі з повідомленням сторін, витребувано з АТ «ПУМБ» інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка №4314-14ХХ-ХХХХ-1779; про факт зарахування коштів на картковий рахунок маска картки [NUMBER] , у період з 15.11.2021 по 20.11.2021 у сумі 22\~000,00 грн. 25.11.2025 та 26.11.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла витребувана ухвалою суду від 07.10.2025 інфоримація. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. В паспорті споживчого кредиту до договору №127695069 від 15.11.2021 визначені порядок, умови надання та користування кредитними коштами, надано інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 28). 15.11.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір №127695069 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатору MNV4SM47 (зворот а.с.28-а.с.30). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п. 1.1 договору). Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період), а саме до 15.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п. 1.7 договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 251,85 процентів річних, що становить 0,69 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 процентів річних, що становить 0,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. (п. 1.9 договору). Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12 договору). Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі (п. 2.1.1.5 договору). Позивачем надано алгоритм дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладання кредитних договорів, порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.13, а.с.15-18, а.с.22-25). Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.11.2021, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» [PERSON] звернувся із заявкою на отримання грошових коштів в кредит у сумі 22\~000,00 грн зі сплатою процентів; процентна ставка 0,07% в день; строк кредитування 30 днів; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV4SM47»; номер карти 4314-14ХХ-ХХХХ-1779 (а.с.19, а.с.14). Відповідно до платіжного доручення від 15.11.2021 [PERSON] перераховані грошові кошти у сумі 22\~000,00 грн на його платіжну картку № [NUMBER] згідно з договором №127695069 від 15.11.2021 (а.с.12). Відповідно до довідки ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на виконання кредитного договору №127695069 від 15.11.2021 кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг АТ «ОТП БАНК» платіжної інструкції на перерахування грошових коштів 15.11.2021 у сумі 22 000,00 грн на картку №4314-14ХХ-ХХХХ-1779 (а.с.68). Згідно з\~листом АТ\~«ПУМБ» №КНО-07.8.5/15334БТ\~від 12.11.2025\~15.11.2021\~на картку\~№ [NUMBER] ,\~відкриту на\~ім`я відповідача,\~15.11.2021\~були перераховані\~грошові кошти\~у сумі\~22\~000,00\~грн (а.с.97,98),тим самим підтверджено переказ коштів відповідачу за кредитним договором та спростовано твердження представника позивача про те, що докази перерахування кредитних коштів позивачу суду не надані. Згідно з розрахунком ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №127695069 від 15.11.2021 складає 64\~561,20 грн грн, з яких: 22\~000,00 грн тіло кредиту; 42\~561,20 грн нараховані проценти (а.с.36-37). З розрахунку вбачається, що 15.12.2021 відповідач сплатив 4554,00 грн в рахунок процентів за кредитом. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу №28/1118-01 (строк дії якого закінчується 28.11.2019), відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за палату на умовах, визначених цим договором (п.2.1) (а.с.57-59). 28.11.2019 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (зворот а.с.59). 31.12.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді №26 договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер договору залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01 (а.с.60-62). 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (зворот а.с.62). 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 (зворот а.с.62). 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.63). Відповідно до реєстру прав вимоги №173 від 15.02.2022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 64\~561,20 грн, з яких: 22\~000,00 грн тіло кредиту; 42\~561,20 грн нараховані проценти (а.с.55-56). Також 31.12.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» були підписані акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №173 від 15.02.2022 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з реєстром прав вимоги №173 від 15.02.2022 (а.с.54). Згідно з розрахунком ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №127695069 від 15.11.2021 станом на 23.02.2024 складає 69\~852,20 грн, з яких: 22\~000,00 грн тіло кредиту; 47\~852,20 грн нараховані проценти (а.с.35). 23.02.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №23/0224-01 (а.с.51-53). Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 69\~852,20 грн (а.с.49-50). Відповідно до платіжної інструкції №5703 від 26.02.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило за відступлення права вимоги згідно з реєстром прав вимоги №1 від 23.02.2024 та договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 ТОВ «Таліон Плюс» кошти в сумі 6\~238\~410,72 грн (а.с.48). 08.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.45-47). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025, реєстру боржників до договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 69\~852,20 грн (а.с.40, а.с.43-44). Відповідно до платіжних інструкцій від 17.07.2025 №297 на суму 1\~500\~000,00 грн, від 12.08.2025 №316 на суму 1\~001\~329,88 грн, від 13.08.2025 №319 на суму 100,00 грн (а.с.38-39), ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» оплату фінансування за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025, що відповідає вимогам п. 3.3 договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №127695069 від 15.11.2021, наданою ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», заборгованість [PERSON] станом на 31.07.2025 складає 69\~852,20 грн, з яких: 22\~000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту (тіло кредиту); 47\~852,20 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с.34). Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договору №127695069 від 15.11.2021. У пункті 6 «Реквізити сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано, а саме по собі посилання на те, що він не вчиняв жодних дій для укладення договору спростовано дослідженими у судовому засіданні доказами. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо аргументу представника відповідача про те, що на момент укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» правовідносини за кредитним договором не виникли, не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, то суд вважає його таким, що не відповідає встановленим обставинам. Так, дія договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 неодноразово продовжувалася шляхом підписання додаткових угод і станом на день підписання реєстру прав вимоги №173 від 15.02.2022, яким було передано право вимоги до відповідача, діяв на підставі додаткової угоди №27 від 31.12.2021. Так само суд не бере до уваги аргумент представника відповідача щодо відсутні доказів оплати за договором факторингу №28/1118, що нібито спростовує перехід прави вимоги за договором до відповідача, оскільки самим договором факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру вимог. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1 договору факторингу). Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшли права вимоги за кредитним договором №127695069 від 15.11.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. При цьому суд вважає неспроможним аргумент представника відповідача про те, що до позивача не перейшло право вимоги за договором Відповідно до п. 1.7. договору кредит надається відповідачу строком на 30 днів. Згідно з п. 1.8., п. 1.9. договору строк дії договору кредиту може бути продовжений в разі здійснення протягом дисконтного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів. Згідно з п. 1.12.1 договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Отже, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані на заборгованість не більше ніж на 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду (14.01.2022), а саме до 01.03.2022 включно (за відсутності оплати суми кредиту). Таким чином, заборгованість за процентами, що підлягає до стягнення дорівнює 5454,00 грн (22\~000,00 грн х 0,69% х 30 днів (з 15.11.2021 по 15.12.2021) + 6534,00 грн (22\~000,00 грн х 0,99% х 30 днів (з 16.12.2021 по 14.01.2022) + 39\~336,00 грн (22\~000,00 х 2,98% х 60 днів (з 15.01.2022 по 01.03.2022). З врахуванням процентів, сплачених відповідачем, до стягнення підлягає 45\~870,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту в сумі 67\~870,00 грн, з яких: 22\~000,00 грн- заборгованість за кредитом, 45\~870,00 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 2353,66 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, стосовно чого суд зазначає наступне. Відповідно до договору про надання правничої допомоги 09/07/25-01 від 09.07.2025, укладеному між клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», предметом договору є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору) (а.с.33). Згідно з додатковою угодою №25770714732 від 09.07.2025 до договору про надання правничої допомоги 09/07/25-01 від 09.07.2025 Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» прийнято на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зокрема за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с.32). Суду надано акт прийому-передачі наданих послуг від 09.07.2025 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 7000,00 грн (а.с.31, зворот а.с.33). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Заявляючи про неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, представник відповідача заявляє про те, що дана справа по своїй суті не є складною, складання позовної заяви є по суті шаблоном, розглядається справа у спрощеному провадженні. Врахуючи викладене, категорію справи, яка не є складною та є типовою, аналогічною за змістом до справ щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на 50%, тобто до 3500 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 3400,68 грн.

Outcome: partial