Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

25.09.2025р. до суду надійшла вказана заява., в якій заявниця просить встановити факт її спільного проживання та перебування на утриманні. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказує, що з 18.12.1999 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, проживали разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] помер. Вони були пенсіонерами, пенсія чоловіка була більшою ніж її, тобто пенсія померлого чоловіка була вагомим, постійним (неодноразовим, а систематичним), а саме головне, основним джерелом засобів до існування заявниці, яка перебувала на утриманні свого чоловіка, постійно мешкаючи з останнім і маючи спільний бюджет. При зверненні до Пенсійного фонду заявнику рішенням №930080866354 від 04.06.2025 було відмовлено у задоволенні заяви про перехід на пенсію по втраті годувальника через відсутність документів, які б підтверджували її перебування на утриманні померлого чоловіка, а саме через відсутність спільної реєстрації місця проживання чоловіка разом із заявником. Встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно заявнику для реалізації права на перехід на пенсію по втраті годувальника. На підставі викладеного, заявник просила суд встановити факт спільного проживання та перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Представник заявника адвокат Панов Л. 10.12.2025 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Пенсійний фонд України Головного управління пенсійного фонду України у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.12.1999 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). [PERSON] , [INFO] помер (а.с.5). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №930080866354 від 04.06.202 було відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про перехід на пенсію по втраті годувальника через відсутність спільної реєстрації місця проживання чоловіка разом із заявником (а.с.8). Пенсійний фонд України в Києві надав заявнику вказане рішення суду та роз`яснив право звернення до суду (а.с. 7). Згідно акту про фактичне проживання особи, затверджене начальником ЖЕД -2, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як зазначено в заяві, та підтверджується матеріалами справи, пенсія [PERSON] складала 11 839,88 грн. (а.с.15). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК Українивизначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Згідно п.2 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. З 04.03.2025 заявник [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію (а.с.13). Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно дост.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно зіст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержують яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що подружжя вело спільний побут, бюджет, пенсія чоловіка була майже в два рази більша, ніж заробітна плата дружини, а саме 11839,88 грн. на місяць, що перевищує розмір пенсії заяника, яка отримувала з жовтня 2024 по лютий 2025 пенсію у розмірі 2725,00 грн., а з березня 2025 - 3038,00 грн. на місяць, і був основним та постійним джерелом засобів до існування [PERSON] . На думку суду, факт отримання одним із подружжя більшого розміру доходу (пенсії), ніж інший з подружжя, достатньою мірою підтверджує ті обставини, що постійним і основним джерелом засобів до існування того з подружжя, хто отримує менший дохід, є пенсія іншого з подружжя. Зі змісту рішення про відмову в перерахунку пенсії слідує, що право на перерахунок пенсії [PERSON] відсутнє, оскільки відсутній документ, що засвідчує факт спільного проживання з померлим годувальником і перебування у нього на утриманні. Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту. Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних належним чином оформлених документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, оскільки [PERSON] та померлий [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявник. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність спору про право, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. Таким чином,

Outcome: approved