Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 204142 від 25.06.2018 в розмірі 20\~737,09 грн, сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 204142. Відповідно до умов договору відповідачу було надано позику у розмірі 7 000 грн. Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого станом на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018 її заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС» складає 15\~845 грн, основна сума боргу 3 500 грн, заборгованість по процентам 1 890 грн, заборгованість за пенею та штрафами 10 455 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, також, 12.04.2018 року укладено додаткову угоду № 7 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 8 від 31.10.2018, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 204142. 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15 845 грн, а саме: сума основного боргу 3 500 грн, сума боргу за процентами - 1 890 грн, сума боргу за пенею та штрафами 10 455 грн. Також, новим кредитором було нараховано суми інфляційних втрат - 3 464,74 грн, суми 3% річних - 1 427,35 грн. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2025 відкрито провадження у справі,\~призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Відповідач повідомлена про розгляд справи у порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, своїм правом надати відзив не скористалась, клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання не направила. Заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 25.06.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 204142. Відповідно до індивідуальної частини вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало грошові кошти в розмірі 3\~500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 договору). Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1,71% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту (п.1.2 договору). Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 30 днів. Також у пункті 3.4 кредитного договору сторонами визначено, що у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань за договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплатити товариству процент за користування кредитом у розмірі 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1,4 цього договору. При цьому клієнт розуміє та надає згоду товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору. Продовження (пролонгація) строку кредитування згідно з умовами договору, можлива лише за зверненням клієнта (позичальника). Кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта; здійснення грошового переказу на ім`я клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи (п.п. 1.5 договору). У випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству: пеню в розмірі 3% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 днів; на 4 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн; на 30 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн; на 90 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн (п. 4.4 договору). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується довідками ТОВ ФК\~«ВЕЙ ФОР\~ПЕЙ» та ТВ «Авентус Україна» від 22.05.2025, із яких вбачається, що 25.06.2018 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3 500 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі WayForPay-creditplus- 425038 (а.с.\~12-20,38-42). 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 та за Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. У п. 2.2 договору факторингу № 1 від 12.04.2018 окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 31.10.2018 укладено додаткову угоду № 7 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 9 від 15.11.2018 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 204142від 25.06.2018 перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (в подальшому ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Зазначене підтверджено позивачем копією договору факторингу з додатковими угодами до нього, довідкою ТОВ «Авентус Україна», як первісного кредитора, реєстром прав вимог № 8 від 31.10.2018, з якого вбачається, що - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги до відповідача в загальній сумі 5 390,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений станом на 30.10.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15\~845 грн, з яких: 3 500 грн основний борг, 1 890 грн проценти, 10 455 грн пеня і штрафи, що нараховані за період з 25.06.2018 по 27.10.2018 (а.с. 22-25). Разом із цим відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № 1 вбачається, що новому кредитору права вимоги щодо нарахованих штрафних санкцій не відступались, доказів цього суду не надано. Загальна сума заборгованості, яка була відступлена ТОВ «Він Фінанс» становить 5 390 грн та складається із суми основного боргу 3 500 грн та суми боргу за процентами 1 890 грн. Отже, позивач не довів підстави стягнення з позивача суми пені та штрафів, оскільки позивач зазначає, що ці пеня та штрафи були нараховані не самостійно ТОВ «Він фінанс», а первісним кредитором - ТОВ «Авентус Україна» станом на момент відступлення, і в той же час доказів відступлення права вимоги щодо нарахованих штрафних санкцій на користь ТОВ «Він фінанс» первісним кредитором позивач не надає. Отже, суд вважає непідтвердженими позивачем позовні вимоги про стягнення з позивача штрафних санкцій в розмірі 10 455 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. Період нарахування суд вважає обґрунтованим, однак суд зважає на те, що у відповідності до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач нараховує 3% річні та інфляційні втрати на суму боргу 15 845 грн, яка включає в себе пеню та штраф, що не відповідає статті 625 ЦК України, оскільки 3% річних та інфляційні втрати нараховуються на суму грошового зобов`язання боржника, а не на суму штрафних санкцій, які є окремим видом відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Суд самостійно розрахував 3% річних та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, виходячи із суми боргу 5 390 грн та вважає цю суму обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Обраховані судом за прострочення грошового зобов`язання 3% річних та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 становлять 1 178,60 грн інфляційних та 485,54 грн 3% річних. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до частин першої та другоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором № 204142 від 25.06.2018 у частині заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 500 грн та простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 1 890 грн. Відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Він Фінанс» від ТОВ «Авентус Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу № 1 від 12.04.2018. Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Позивач належними, достовірними доказами довів набуття прав вимоги за кредитним договором, укладеним відповідачем, а отже доведена сума позовних вимог підлягає стягненню саме на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (7054,14х100:20737,09) = 34,02%), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 824,10 грн судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 34,02 : 100 = 824,10). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5\~000 грн витрат на професійну правничу допомогу, стосовно якої суд зазначає наступне. Зі змісту\~ст. 58 ЦПК України\~вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно\~ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою\~статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вартість послуг наданих за договором, згідно акту наданих послуг правової (правничої) допомоги, детального опису виконаних робіт від 09.06.2025 становить 7 000 грн. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Враховуючи характер виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а саме того, що дана справа є типовою та юридично не складною, підготовка позову не потребує значного часу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат, понесених під час розгляду справи у розмірі 3 000,00 грн. З урахуванням часткового задоволення позову (34,02%) з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1 020,60 грн витрат на професійну правничу допомогу (3000 х 34,02 : 100 = 1 020,60). На підставі наведеного,

Outcome: partial