Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-ТОВ «ФК «ЄАПБ») засобами поштового зв`язку звернулось до суду з вказаним позовом, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №12929-10/2024 в розмірі 11\~633,00 грн, а саме: 5000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~663,00 грн- сума заборгованості за процентами; 2\~970,00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями, а також понесені судові витрати. В обґрунтування\~позову позивач\~послався\~на те,\~що\~12\~жовтня 2024\~року між\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір\~№12929-10/2024\~шляхом підписання\~електронним підписом\~позичальника,\~що\~відтворений\~через використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора і\~був\~надісланий\~на номер\~мобільного телефону\~відповідача,\~про що\~свідчить п.8\~кредитного\~договору,\~реквізити\~та\~підпис\~сторін.\~Відповідно\~до п.п.1.6.\~п.1\~кредитного\~договору\~кошти кредиту\~надаються\~ТОВ\~«Аванс Кредит»\~у\~безготівковій\~формі шляхом\~їх перерахування\~за\~реквізитами\~платіжної картки,\~реквізити\~якої надані\~відповідачем\~первісному кредитору\~з\~метою\~отримання кредиту.\~Кредит вважається\~наданим в\~день перерахування\~ТОВ\~«Аванс\~Кредит» суми\~кредиту\~(загального\~розміру)\~за\~реквізитами,\~згідно\~з\~п.п.1.6.\~п.1\~кредитного\~договору.\~24\~грудня 2024\~року\~між ТОВ\~«Аванс\~Кредит» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»\~укладено договір\~факторингу\~№\~24122024,\~відповідно\~до\~умов\~якого\~ТОВ «Аванс\~Кредит» передає\~(відступає)\~ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~за плату\~\~належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ\~«Аванс\~Кредит»\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру\~боржників\~від 24.12.2024\~до\~договору факторингу\~№24122024\~від 24.12.2024\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права\~грошової\~вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №12929-10/2024\~від 12.10.2024\~в сумі\~11\~633,00\~грн,\~з\~яких:\~5\~000,00\~грн\~\~сума заборгованості\~за\~основною\~сумою боргу;\~3\~633,00\~грн-\~сума\~заборгованості\~за процентами;\~2\~970,00\~грн \~сума заборгованості\~за \~штрафними санкціями.\~Після відступлення\~позивачу\~права\~грошової вимоги\~відповідач\~не виконав\~свого обов`язку,\~не здійснив\~жодного платежу\~для\~погашення\~існуючої заборгованості\~ні\~на\~рахунки ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій ( а.с. 3-5). Ухвалою судді від 02 вересня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2025 року ( а.с. 48-50). Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року поновлено представнику позивача строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувано в АТ КБ\~«ПриватБанк» докази, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20 жовтня 2025 року на підставі пункту четвертого частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с. 73-75). 20 жовтня 2025 року цивільну справу знято з розгляду, призначено підготовче засідання на 06 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20 листопада 2025\~року на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с. 99-100). Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01 грудня 2025 року ( а.с. 113-114). Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено на 15 грудня 2025 року (а.с. 119-120). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним\~чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 01 грудня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Дараган Ю.О., що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.122-125). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи ( а.с.5). Відповідач [PERSON] у\~призначене судове засідання не прибув, про дату, час і\~місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 01 грудня 2025 року ( а.с.127-128). Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Оскільки в\~судове засідання\~не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої\~статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 12 жовтня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали електронний договір про надання фінансового кредиту №12929-10/2024, який останній підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором W 424 (а.с. 6-9). Згідно з п.1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн на умовах зворотності, строковості, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 12.10.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 08.02.2025 (п.1.2. договору). Відповідно до п.1.4. договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована, розмір процентної ставки - 0,99% в день, що складає 361.35% річних. Проценти нараховуються у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Загальні витрати, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту станом на день його оформлення вказуються в графіку платежів до цього договору та розраховані за умови своєчасного на належного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором ( п.1.4.1). Згідно з п.1.5. договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. За змістом п.1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5457-08хх-хххх-6481 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахуванням товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Згідно з п. 2.1 перед укладенням цього договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно- правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через Систему BankID ідентифікаційних даних клієнта. Відповідно до п.2.2. договору видача кредитів клієнту фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через веб-сайт товариства: https://avans.credit/. Пунктом 3.1. договору передбачено, що за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п.5.3. цього договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором (п.3.2. договору). Згідно з п.3.3. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Як вбачається з п.7.6. договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. В графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № №12929-10/2024 від 12.10.2024, розраховано щомісячні платежі у разі своєчасного та належного виконання клієнтом п.п.1.4.2. договору ( а.с. 9). 12 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] також ознайомився з паспортом споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором W 982 ( а.с.10-11ор). Згідно з інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250423101326 від 23.04.2025 відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 останнє підтвердило ТОВ «Аванс Кредит» успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 12.10.2024 о 13:35:06 на суму 5 000,00 грн, маска картки [NUMBER] номер транзакції в системі i Pay.ua. 535900192, призначення платежу: зарахування 5 000,00 грн на карту [NUMBER] ( а.с. 12). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251027/80730-БТ від 03.11.2025, яка надійшла на адресу суду 11.11.2025 на виконання вимог ухвали від 29 вересня 2025 року, [PERSON] було відкрито карткові рахунки, зокрема 03.12.2021 № [NUMBER] ( а.с. 106). З виписки про рух грошових коштів по рахунку № [NUMBER] [PERSON] вбачається, що 12.10.2024 на його картковий рахунок зараховано суму 5\~000 грн ( а.с. 107). 24 грудня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК « ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу №24122024, згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с.15-17). За п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.3. договору ціна продажу за договором становить 4 714 843,65 грн. 24 грудня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, відповідно до якого на виконання п.1.2. договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 18). 27 грудня 2024 року платіжною інструкцією № 588 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Аванс Кредит» 4\~714\~843,65\~грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024 (а.с. 19). Як вбачається з реєстру боржників від 24.12.2024, що є додатком №1 до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, витяг з якого долучено до матеріалів справи, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 12929-10/2024 на суму заборгованості 11\~633,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 5\~000,00 грн; суми заборгованості за процентами 3 663,00 грн, суми заборгованості за штрафними санкціями 2\~970,00 грн ( а.с. 20). За розрахунком заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» загальна заборгованість за кредитним договором № 12929-10/2024 від 12.10.2024 (станом на 24.12.2024) становить 11\~633,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 10\~000,00 грн; суми заборгованості за процентами 3 663,00 грн, нарахованими за період з 12.10.2024 по 24.12.2024, тобто в межах визначеного умовами договору строку кредитування, суми заборгованості за штрафними санкціями 2\~970,00 грн (а.с. 13). За розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», зазначеним у позовній заяві, загальна заборгованість за кредитним договором № 12929-10/2024 від 12.10.2024 ( станом на дату подання позову) становить 11\~633,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 5\~000,00 грн; суми заборгованості за процентами 3 663,00 грн, суми заборгованості за штрафними санкціями 2\~970,00 грн (а.с. 4 ). За загальним правилом статей 15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 від 12.10.2024 укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти\~електронний договір (оферта) може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про електронну комерцію» відповідь особи, якій\~адресована\~пропозиція укласти електронний\~договір, про\~її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України « Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 від 12.10.2024, укладений за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства- позикодавця шляхом ідентифікації позичальника [PERSON] , зазначенням ним своїх персональних даних, та використання останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі. Отже, укладений між [PERSON] та ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 від 12.10.2024 за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому. Відповідно до положень частини першої\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтями\~526,\~530 ЦК України зобов`язання\~має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей\~610, 611\~ЦК\~України \~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 1 частини 1 статті\~512\~та статті\~514 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України\~передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, ТОВ «Аванс Кредит» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу шляхом перерахування на визначений останнім картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений ним у договорі, кредит в сумі 5\~000,00 грн за договором про надання фінансового кредиту №12929-10/2024 від 12.10.2024, що підтверджено інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250423101326 від 23.04.2025 (а.с.12). Належність відповідачу [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] , який він зазначив у договорі про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 від 12.10.2024 з ТОВ «Аванс Кредит», підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251027/80730-БТ від 03.11.2025, яка надійшла до суду на виконання вимог ухвали від 29 вересня 2025 року (а.с. 106). З виписки про рух грошових коштів по рахунку № [NUMBER] [PERSON] вбачається, що 12.10.2024 зараховано кошти в сумі 5\~000,00 грн ( а.с. 107). Надані докази у їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит» за договором про надання фінансового кредиту №12929-10/2024 від 12.10.2024 щодо надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку останнього. Суд враховує, що відповідно до положень статті 9\~Закону\~України\~«Про\~бухгалтерський\~облік\~та\~фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі. Згідно з п.п. 14 п. 3 розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року за № 75 ( далі Положення), первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. Відповідно до п. 59 розділу IV Положення регістром аналітичного та синтетичного обліку, зокрема, є клієнтські рахунки та виписки з них, які банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях. За правилом п. 60 розділу IV цього Положення клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Відповідно до п.п. 62, 63 розділу IV Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій та може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Отже, виписки по рахунку, які наявні в матеріалах справи, можуть підтверджувати видачу [PERSON] кредитних коштів за укладеними договорами фінансових кредитів та споживчих кредитів, а також підтверджувати розмір заборгованості. Про те, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами, Верховний Суд зазначав у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, провадження № 61-9618 св 19;\~від\~25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, провадження\~\~ № 61-3689 св 21. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористався, та не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~на підтвердження\~переходу прав\~вимоги до\~боржника [PERSON] \~від ТОВ\~«Аванс Кредит»\~до ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~позивач надав:\~копію договору\~факторингу № 24122024 від 24.12.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; копію акту-прийому передачі реєстру боржників від 24.12.2024 за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024, складеного ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; копію платіжної інструкції №588 від 27.12.2024 про виконання умов договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024; витяг з реєстру боржників від 24.12.2024, підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та генеральним директором ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №12929-10/2024 від 12.10.2024 на загальну суму 11\~633,00 грн ( а.с.15-20). Доказів того, що договір факторингу оскаржувався у судовому порядку або визнавався судом недійними, у матеріалах справи відсутні, а тому укладений договір факторингу, що підтверджує перехід права грошової вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Аванс Кредит», до ТОВ «ФК «ЄАПБ», є дійсним. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 12929-10/2024 в розмірі 11\~633,00 грн, а саме: 5000,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~663,00 грн- сума заборгованості за процентами; 2\~970,00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Згідно з пунктом 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла\~Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким\~розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» виключено на підставі\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою\~статті 3 цього Закону. Отже, на дату укладення відповідачем [PERSON] договору про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 12.10.2024 існувала очевидна суперечність між одночасно чинними нормами розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону\~України «Про\~споживче кредитування» та\~пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~щодо того ж самого питання: чи звільняється позичальник від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання зобов`язання за договором у період дії в Україні воєнного стану. Якщо\~ЦК України\~та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу\~закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми\~ЦК України. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17. З огляду на наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 2\~970,00 грн за договором про надання фінансового кредиту №12929-10/2024 від 12.10.2024 є неправомірним, оскільки штрафні санкції, нараховані у період воєнного стану в Україні, підлягають списанню кредитодавцем. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем суми заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №12929-10/2024 від 12.10.2024 за основною сумою боргу ( тілом кредиту) у розмірі 5\~000,00 грн та процентами в розмірі 3\~663,00 грн, нарахованими за період з 12.10.2024 по 24.12.2024, тобто в межах строку кредитування, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 2\~970,00 грн за договором про надання фінансового кредиту № 12929-10/2024 від 12.10.2024 є необґрунтованими, тому необхідно відмовити в їх задоволенні. За правилами пункту 6 частини першої статті 264 під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з\~частиною\~першою\~статті\~141\~ЦПК\~України\~судовий\~збір\~покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених\~позовних\~вимог. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 119104 від 20.06.2025 (а.с. 1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України ( том 1 а.с. 2). З огляду на викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» пропорційно розміру задоволених позовних вимог 74,47 % (8\~663,00 грн х 100% : 11\~633,00 грн= 74,47 %), з урахуванням часткового задоволення позову, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~254,95 грн (3\~028,00 х 74,47 %: 100 %= 2\~254,95 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial