Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , за період з 22.12.2017 по 31.05.2025, яка становить 110 523,61 грн. у зв`язку з тим, що відповідач має заборгованіть зі сплати аліментів на утримання дітей , визначені рішенням суду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки адвокат Панчелюга К.М., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1182145 від 25.07.2025 до початку судового засідання подала заяву ( .№ 78066/25-вх. від 11.12.2025) у якій підтримала позовні вимоги, та просила позов задовольнити. Розгляд справи провести у її відсутність. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією , яка 14.11.2025 повернута до суду з відміткою про відсутність адресату за місцем проживання. Крім того його виклик в судове засідання здійснювалося СМС повідомленнями на наданий суду номер мобільного телефону. З заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Письмового відзиву на позов не подав, причину неявки суду не повідомив. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умовим, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судових повісток є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач у належний спосіб був повідомлений про дату судового засідання , а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивачки. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.10.2010 р. перебували у шлюбі, від якого сторони мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 26.12.2012 справа №1715/21075/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У подальшому, 19.05.2018 між [PERSON] та [PERSON] (прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.05.2018 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №669. Рішенням Рівненського міського суду від 28.02.2018 у справі №569/19759/17 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. (одній тисячі гривень 00 копійок) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду - 22 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист №569/19759/17 виданий 12.04.2018 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову перебуває на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП 56181160. Також встановлено , що у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №141910 від 05.06.2025, вказано помісячну інформацію про розрахунок та сплату аліментів на виконання вищевказаного рішення суду. Так, станом на 31.05.2025 заборгованість зі сплати аліментів за період з 22.12.2017 по 31.05.2025 становить 116 505,78 грн. Згідно Довідок про реєстрацію місця проживання особи № 64003 від 19.12.2017, №115887 від 09.11.2018 року, місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою [ADDRESS] , що є зареєстрованим місцем проживання позивачки згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця поживання № 9224-1831159-2018. Як встановлено судом, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом, яка за період часу з 22.12.2017 р. по 31.05.2025 р. становить 116 505, 78 грн., що підтверджується оглянутим судом розрахунком заборгованості по аліментах по ВП № 56181160 від 05.06.2025 № 141910, виданого головним державним виконавцем Приступою І.В. З наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вбачається, що розмір пені становить 110523,61 грн. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов"язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов"язання боржником. Після порушення боржником свого обов"язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов"язку сплатити аліменти. Згідно вимог частин першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року по справі № 6-1554цс16). Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов"язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов"язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки не сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти , та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: "1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості". Відповідно до п. 6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені судом докази положення чинного законодаства, суд приходить до висновку, що підстави звернення до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, які стягнуті за рішенням суду є доведеними. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги піддягають до задоволення та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів нарахованих за період з з 22.12.2017 по 31.05.2025, у сумі 110 523,61 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved