Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19.06.2012 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дочку, [PERSON] , 2018 року народження. За період подружнього життя за рахунок спільних сумісних коштів сторонами було набуто у власність наступне майно: Батареї електричні 5 шт., вартістю по 2000 грн. за одну, на суму 10 000 грн.; Ліжко з матрацом вартістю 5200 грн.; Пила циркулярна вартістю 2403 грн.; Драбина вартістю 3263, 18 грн.; Телевізор вартістю 21699 грн.; Мікрохвильова піч вартістю 1700 грн.; Батарея акумуляторна 2 шт. по 1500 грн., вартістю 3000 грн.; Люстра вартістю 700 грн.; Бойлер вартістю 1920грн.; Дверний блок вартістю 4600 грн.; Роутер з комплектуючим матеріалом вартістю 924 грн. (544 грн+ 380 грн.); Посудомийна машина вартістю 9288 грн.; СВИ еrgо 2080 вартістю 1650 грн.; Лічильник електричної енергії вартістю 1285 грн.; Батут вартістю 6000 грн.; Змішувач вартістю 1470 грн.; Планшет вартістю 1200 грн.; Раковина, тумбочка, кран, вартістю 1600 грн.; Ванна вартістю 1500 грн.; Унітаз вартістю 1500 грн. Загальна вартість переліченого майна на суму 80902,18 грн. В позасудовому порядку сторони не змогли дійти згоди щодо поділу спільного майна. Вважає, що перелічене майно необхідно розподілити в натурі наступним чином. Їй виділити: Батареї електричні 2 шт., вартістю по 2000 грн. за одну, на суму 4000 грн.; Ліжко з матрацом вартістю 5200 грн.; Пила циркулярна вартістю 2403 грн.; Драбина вартістю 3263, 18 грн.; Телевізор вартістю 21699 грн.; Мікрохвильова піч вартістю 1700 грн.; Батарея акумуляторна 2 шт. по 1500 грн., вартістю 3000 грн.; Люстра вартістю 700 грн. [PERSON] виділити: Батареї електричні 3 шт., вартістю по 2000 грн. за одну, на суму 6000 грн.; Бойлер вартістю 1920грн.; Дверний блок вартістю 4600 грн.; Роутер з комплектуючим матеріалом вартістю 924 грн. (544 грн+ 380 грн.); Посудомийна машина вартістю 9288 грн.; СВИ еrgо 2080 вартістю 1650 грн.; Лічильник електричної енергії вартістю 1285 грн.; Батут вартістю 6000 грн.; Змішувач вартістю 1470 грн.; Планшет вартістю 1200 грн.; Раковина, тумбочка, кран, вартістю 1600 грн.; Ванна вартістю 1500 грн.; Унітаз вартістю 1500 грн. Ухвалою суду від 05.10.2023 року зупинено провадження у справі до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2024 року № 479-р про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.09.2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І. Ухвалою суду від 26.09.2024 року справу прийнято до провадження. Ухвалою суду від 04.10.2024 року провадження у справі відновлено та в порядку загального позовного провадження призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася. В минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з 19.06.2012 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Вони мешкали в будинку, що належить на праві власності батьку відповідача, по [ADDRESS] . В період шлюбу вони набули майно, яке зазначено в позові. З березня 2021 року вони почали мешкати окремо, [PERSON] виїхав за кордон. Вона з дитиною продовжувала жити у вказаному будинку. Коли вона дізналася, що відповідач подав позов про розірвання шлюбу, то 31.08.2021 року виїхала з будинку. З собою вона забрала лише особисті речі та меблі, які належать її батькам. Спірне майно, яке зазначено в позові залишилося в будинку. В грудні 2021 року їх з відповідачем шлюб розірвано рішенням суду. Представник позивача адвокат Ковальова Т.Ю. (а.с.30, 31) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Поділ майна здійснити за варіантом, викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача адвокат Мунтян В.І. (а.с.73) позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти поділу спільного майна подружжя за варіантом запропонованим позивачем, окрім телевізора. Зазначає, що телевізор був придбаний батьком відповідача та знаходився разом з керівництвом з експлуатації та чеком в належному йому будинку. Він не заперечував аби родина [PERSON] користувалася ним. Також просить виключити з переліку майна мікрохвильову та батут. Свідок [PERSON] , мати позивача, суд показала, що після весілля сторін, вона купила спальний гарнітур, б/в холодильник, пральну машину, посуд, штори. Вказане майно вона передала дочці в користування. Коли дочка виїжджала з будинку чоловіка, то забрала вказане майно. Дитяче ліжко з матрацом, ванна, унітаз, раковина з шафою, ноутбук, телевізор, посудомийна машина, батут, санки, інвентар в сараї та гаражі, двері, кури, сітка рабиця, бак для бані, тумбочка, диван-малютка, батареї електричні, бойлер, кавомолка, люстра, все залишилося в будинку. Ключі віддали сватам, які приїхали коли дочка вже зібралася. Свідок [PERSON] , батько відповідача, суду показав, що його син їздив на заробітки в Фінлфндію та Естонію, висилав гроші на які позивачка купила меблі. В 2021 році він їхав з роботи та побачив, що у дворі будинку, де жили сторони, стоїть авто. Він вирішив поїхати подивитися як вони грузяться. Коли приїхав, автівка вже поїхала з двору. Сваха була у дворі. Зайшов в хату вона повністю пуста, одна люстра висіла. Також залишився бойлер, електробатареї, посудомийка, унітаз, змішувач, планшет на який дитина щось пролила тож він не робочий. Є раковина з тумбочкою, ванна. Телевізор був у будинку. Він його купив і давав в користування сторонам, тому він його забрав. Свідок [PERSON] суду показав, що є товаришем відповідача. Коли сторони мешкали разом, він бував у них вдома. Пам`ятає, що [PERSON] міняв сантехніку у ванній кімнаті, ванну, унітаз, бойлер. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19.06.2012 року по 24.01.2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та рішенням Олександрійського міськрайонного суду №398/2875/21 від 15.12.2021 року. У ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Згідно ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. (частина перша статті 65 СК України). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України\~передбачено,\~що майно,\~яке є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі.\~Якщо дружина\~та чоловік\~не домовилися\~про порядок\~поділу майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. У пункті 23 Постанови №11 роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Позивач стверджує, що за період подружнього життя за рахунок спільних сумісних коштів сторони набули у власність наступне майно. З технічного паспорту Обігрівача електричного панельного типу побутового Venecia та гарантійного талону до нього вбачається, що 19.11.2020 року було придбано 5 обігрівачів по 2000 грн. за кожний, на загальну суму 10000 грн. (а.а.10-12). З технічного паспорту Водонагрівача побутового електричного ROUND VMR80 та гарантійного талону до нього вбачається, що 26.02.2017 року його було придбано за 1920 грн. (а.а.13-14). З товарного чеку від 25.12.2019 року вбачається, що на адресу [ADDRESS] , було замовлено доставку дверного блоку, за який сплачено 4600 грн. (а.с.15). З накладної від 25.11.2020 року вбачається, що було придбано ліжко за 3300 грн. та матрац за 1900 грн., загалом сплачено 5200 грн. (а.с.16). З квитанції та гарантійного талону вбачається, що 25.08.2016 року було придбано Роутер TP-Link з комплектуючим матеріалом на загальну суму 924 грн. (а.с.17); З інструкції по експлуатації мікрохвильової печі еrgо ЕМ-2080 та товарного чеку до неї вбачається, що 26.11.2020 року її було придбано за 1650 грн. (а.с.18, 23). З свідоцтва про приймання Лічильника електричного NIK2100 АР2Т01000.С.11 та товарного чеку до нього вбачається, що 11.12.2019 року його було придбано за 1285 грн. (а.с.19). З товарного чеку №893/9 від 09.12.2019 року вбачається, що було придбано Пилу циркулярну Дніпро-М вартістю 2403 грн. та Драбину Дніпро-М вартістю 3263, 18 грн. (а.с.20). З інструкції по експлуатації батареї акумуляторної FORSE FB DOMINATOR вбачається, що її було придбано 17.10.2020 року за 1500 грн. (а.с.21). З видаткової накладної №37-16902 вбачається, що 02.12.2020 року було придбано посудомийну машину BEKO DFS 26025W за 9048 грн. (а.с.22). Представник відповідача в судовому засіданні визнав вказані обставини та погодився з запропонованим позивачем варіантом поділу вказаного майна. Також визнав наявність люстри вартістю 700 грн., батареї акумуляторної вартістю 1500 грн, змішувача вартістю 1470 грн., планшету вартістю 1200 грн., раковини з тумбочкою та краном вартістю 1600 грн., ванної вартістю 1500 грн., унітазу вартістю 1500 грн. Відповідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова №11), поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що спірне рухоме майно було придбано під час шлюбу, а тому є об`єктами спільної сумісної власності і підлягає поділу між сторонами за правилами розподілу спільного сумісного майна подружжя, в порядку, запропонованому позивачем, з яким погодився представник відповідача в судовому засіданні. Виділити [PERSON] : два обігрівача електричного панельного типу побутового Venecia вартістю по 2000 грн. за кожний, на загальну суму 4000 грн.; ліжко та матрац загальною вартістю 5200 грн.; пилу циркулярну Дніпро-М вартістю 2403 грн.; драбину Дніпро-М вартістю 3263, 18 грн.; мікрохвильову піч еrgо ЕМ-2080 вартістю 1650 грн.; батарею акумуляторну FORSE FB DOMINATOR вартістю 1500 грн.; батарею акумуляторну вартістю 1500 грн.; люстру вартістю 700 грн. Виділити [PERSON] : три обігрівача електричного панельного типу побутового Venecia вартістю по 2000 грн. за кожний, на загальну суму 6000 грн.; водонагрівач побутовий електричний ROUND VMR80 вартістю 1920 грн.; дверний блок вартістю 4600 грн.; роутер TP-Link з комплектуючим матеріалом вартістю 924 грн.; посудомийну машину BEKO DFS 26025W вартістю 9048 грн.; лічильник електричний NIK2100 АР2Т01000.С.11 вартістю 1285 грн.; змішувач вартістю 1470 грн.; планшет вартістю 1200 грн.; раковина з тумбочкою та краном вартістю 1600 грн.; ванну вартістю 1500 грн.; унітаз вартістю 1500 грн. Щодо мікрохвильової печі вартістю 1700 грн. та батуту вартістю 6000 грн., то позивачем не надано доказів придбання цього майна, сторона відповідача заперечує факт його наявності, тому суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Щодо телевізору суд зазначає наступне. З фіскального чеку від 17.03.202 року вбачається що було придбано телевізор LED LG 49UN74006 за 16199 грн. та пакет гарантійного обслуговування з налаштуваннями за 5500 грн., тобто на загальну суму 21699 грн. З наданого суду фіскального чеку неможливо чітко встановити хто саме придбав вказаний телевізор. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що вказаний телевізор придбав він та тримав його в належному йому будинку за адресою [ADDRESS] , де жили сторони. Не заперечував, щоб родина відповідача використовувала вказаний телевізор. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. (а.с.4) слід покласти на відповідача.

Outcome: partial