Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на суму 14 621,15 грн., 3% річних 455,72 грн., інфляційні 1474,70 грн.Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2017 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відкрило особовий рахунок № [NUMBER] з боржником про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від боржника не надходило. Боржник не в повному обсязі та не своєчасно сплачував за послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2020 року до 01.02.2022 року борг складає 14621,15 грн., інфляційні втрати 1474,70 грн., 3% річних складає 455,72грн., разом сума заборгованості становить 16 551,57рн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 року, справа 398/3105/23 розподілена судді Нероді Л.М. Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2024 року № 501-р про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.09.2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І. Ухвалою судді від 26.09.2024 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання з повідомленням сторін. 29.01.2025 року до суду надійшов відзив відповідача (а.с.49-50) в якому [PERSON] визнає позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року, з розрахунку на 1 особу, в сумі 8 275,78 грн. Зазначає, що в період з 27.03.2018 року по 09.07.2024 року її син [PERSON] не проживав в квартирі [ADDRESS] , а перебував в м. Сорія, Іспанія, отже в зазначений період послугами позивача не користувався. 06.05.2025 року [PERSON] подала до суду квитанції про сплату боргу (а.с.64-70). 20.06.2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача (а.с.78-80) щодо поданих відповідачем квитанцій про сплату боргу. Наголошує, що подані відповідачем квитанції стосуються нового періоду, а саме лютий 2024 року січень 2025 року. Предметом даної позовної заяви є заборгованість за період з 01.06.2019 року по 01.02.2022 року. За період з 01.03.2022 року по 01.06.2025 року сума боргу складала 77201,50 грн., та з урахуванням сплачених [PERSON] сум становить 52571,50 грн. Тому сплачені суми не можуть бути враховані за попередній період. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Посилаючись на обставини викладені в письмових заявах по суті спору, просила позов задовольнити в повному обсязі. В сьогоднішнє судове засідання подала заяву про його проведення у її відсутність (а.с.89, 118). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Посилаючись на обставини, викладені в письмових заявах по суті спору, не заперечувала сплатити 8 275,78 грн. боргу. В сьогоднішнє судове засідання подала заяву про його проведення у її та відповідача відсутність (а.с.49-52, 120). Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 29.07.2017 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] було укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також особовим рахунок № [NUMBER] (а.с.4, 8-9). Згідно розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] , відповідач за адресою: [ADDRESS] , має заборгованість за період з 01.06.2020 року до 01.02.2022 року в загальній сумі 14621,15 грн. (а.с.7), інфляційні втрати 1474,70 грн. (а.с.4), 3% річних складає 455,72 грн. (а.с.4), разом сума заборгованості становить 16 551,57 грн. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.12.2024 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , власник, дата реєстрації 11.11.1990 р., [PERSON] , син, дата реєстрації 11.12.2003 р. (а.с.55). У квартирі відповідача розподільний прилад обліку не встановлений. Нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення проводяться за комерційним приладом обліку. За приписами ч.4 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі відсутності або несправності вузлів обліку, здійснюється комерційний облік, в установленому законодавством порядку в місці вводу відповідних зовнішніх інженерних мереж у будівлю (її частину). За змістом ст.13 Конституції України, ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення за відповідачем станом на 01.02.2022 рік рахується заборгованість в розмірі 14621,15 грн., а за період з 02.02.2022 року по 01.05.2025 року утворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 67192,65 грн. з урахуванням сплачених відповідачем на погашення заборгованості сум (а.с.79-80). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Разом з тим, відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с.5, 6).

Outcome: approved