Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

28.11.2025 року в порядку ст.31 ЦПК України з Шевченківського районного суду м. Чернівців до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 року, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000,00 грн на строк 105 днів до 17.02.2023 року, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 39950,00 грн. Однак 30.01.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав нового кредитора за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 року на підставі договору відступлення прав вимоги №89-МЛ, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 39950,00 грн. Ухвалою судді від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, вказав, що допустив наявну заборгованість через проходження військової служби. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 04.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №9488954, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 10000,00 грн (п.1.2), а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом: за процентною ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту протягом пільгового періоду (15 днів); за стандартною процентною ставкою в розмірі 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (95 днів) (а.с.6-11). Відповідно до п.2.2.2. договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3. договору. Згідно п.2.2.3. проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. договору є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п.2.3., 1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною, якщо розмір зобов?язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Згідно п.2.3.1. продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Для продовження строку кредитування позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.5.1. за надання кредиту встановлено комісію в розмірі 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Паспорт споживчого кредиту від 04.11.2022 передбачає основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с. 12 зворот, а.с.13). Вказаний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора F29878 позичальника о 13:05 год. 04.11.2022. Той факт, що о 13:04 год. 04.11.2022 саме відповідачем [PERSON] було підписано кредитний договір та паспорт споживчого кредиту із застосуванням одноразового ідентифікатора F29878, підтверджено копією довідки про ідентифікацію, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , ідентифіковано Товариством за номером телефону [NUMBER] та присвоєно одноразовий ідентифікатор F29878 (з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) (а.с.13 зворот). Відповідно до пункту 2.1. договору №9488954 від 04.11.2022, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок споживача. Про успішне перерахування 04.11.2022 грошових коштів на картку відповідача в розмірі 10000,00 грн свідчить копія платіжного доручення 86248061 від 04.11.2022 (а.с. 15). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №9488954 від 04.11.2022 вбачається, що відповідачу нараховувались проценти згідно умов кредитного договору в період з 04.11.2022 по 19.11.2022 за пільговою процентною ставкою, з 20.11.2022 по 30.01.2023 за стандартною процентною ставкою. Відповідач грошові кошти в рахунок сплати процентів чи комісії не вносив, тим самим договір не пролонгувався. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналогічні за змістом положення закріплені у пунктах 1.2, 1.3, 1.4 Договору №9488954 від 04.11.2022, відповідно до яких у встановлений Договором строк, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію (у разі наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах визначених Договором. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору №9488954 від 04.11.2022, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн на його картковий рахунок, строком на 105 днів, що підтверджується належними доказами, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в строк та на умовах визначених договором. Кредитний договір підписаний сторонами із використанням засобу електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. До підписання кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами, адже без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору. Відповідно до змісту ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.60 ЦК України). Відповідно дост.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно виписки за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 (а.с.16 зворот), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 становить 39950,00 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28950,00 грн, комісії - 1000,00 грн. Контррозрахунку відповідач не надав. 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.17 зворот, 18-21). Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 (а.с.26). 12.08.2025 за вих. № 22283854/232 позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 39950,00 грн. (а.с.27). Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080,1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Надані позивачем докази та відсутність доказів на спростування доводів позивача свідчать про те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини від 04.11.2022 на підставі електронного кредитного договору №9488954, що неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення у [PERSON] заборгованості перед товариством в розмірі 10000,00 грн за основною сумою боргу, комісією 1000,00 грн. Вказані обставини свідчать про порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості з комісії. Що стосується заборгованості з процентів за користування кредитом, суд беручи до уваги в якості доказу надану відповідачем копію військового квитка, з якого вбачається, що [PERSON] 27.10.2020 був призваний на строкову військову службу до ВЧ [NUMBER] [INFO] ; 09.04.2024 звільнений в запас на підставі Указу Президента України №149/2024 від 07.03.2024, та положення ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них) тощо, приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на час існування кредитних правовідносин 04.11.2022 був військовослужбовцем строкової служби під час особливого періоду (введеного Указом Президента України від 17.03.2014, який продовжував діяти до звільнення 09.04.2024 з військової служби) на нього поширюється дія ч.15 ст.14 вищевказаного закону, а отже нарахування процентів за користування кредитними коштами є необґрунтованим. За таких обставин, позов ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9488954 від 04.11.2022 підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості за кредитом в розмірі 10000,0 грн, з комісії в розмірі 1000,00 грн (11000:39950*100=27,53%), проте в задоволені позову в частині стягнення заборгованості по процентах розмірі 28950,00 грн слід відмовити. Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 2422,40 грн, що відповідає ставкам судового збору, визначеним положеннями ЗУ «Про судовий збір» (а.с.9). З урахуванням часткового задоволення позову (27,53%) з відповідача на користь позивача підлягає часткове відшкодування судового збору, а саме пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 666,88 грн (2422,40*27,53%=666,88 грн).

Outcome: approved