Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

14.11.2025 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи тим, що 01.03.2019 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого [PERSON] надала ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» поворотну фінансову допомогу в розмірі 557752,58 грн на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується), шляхом внесення грошових коштів до каси позичальника, яка використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей йогодіяльності та яка підлягає поверненню за вимогою Позикодавця.Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позикодавця в установі банку. Крім того, позикодавець має право вимагати дострокове повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмове» попередивши про це Позичальника за 5 робочих днів. Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 01 жовтня 2025 року.22.10.2025 вона звернулася до ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» із заявою вимогою про повернення наданої поворотної фінансової допомоги, відповідно до Договору про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до даної заяви-вимоги відповідачу було запропоновано в строк до 28.10.2025 перерахувати позивачу заборгованість в розмірі 557752,58 грн, але станом на 31.10.2025 ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» не повернуло позивачу заборгованість в розмірі 557752,58 грн. Крім того, на її заяву від 19.10.2025, ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» надало довідку від 21.10.2025 з якої вбачається, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» по субрахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», заборгованість перед учасником товариства [PERSON] за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01 березня 2019 року становить 557752,58 грн. Також на її заяву від 19.10.2025, ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» надало виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців з якого вбачається, що представником ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» є Осяніна Марина Миколаївна.Тому, просить у судовому порядку стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» на свою користь суму боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 у розмірі 557752,58 грн та судові витрати стягнути з відповідача у розмірі 5577,53 грн. 19.11.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.12.2025 11:00. 19.11.2025 судом постановлено ухвалу, якою вжиті заходи забезпечення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка», про стягнення боргу за договором, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №90, загальною площею 168.9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 17907004). Позивачка\~ - [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення засідання повідомлена належним чином, 10.12.2025 подала до суду заяву, у якій просила підготовче засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» у підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 10.12.2025 керівник товариства Осяніна Марина Миколаївна подала до суду письмову заяву, у якій просила підготовче засідання провести без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» на користь [PERSON] суми боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 у розмірі 557752,58 грн та судових витрат у розмірі 5577,53 грн. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Встановлено, що 01.03.2019 між [PERSON] , [INFO] , та Товариством з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка», в особі керівника товариства Осяніної Марини Миколаївни, укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу а позичальник приймає її та зобов?язується повернути її у порядку та на умовах передбачених договором.\~ Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (ст. 14 п. 14.1 п.п. 14.1.257 Податкового кодексу України). Відповідно до п. 2.1 Договору, поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в сумі 557752 (п`ятсот п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 58 коп., без податку на додану вартість. Відповідно до п. 2.2 Договору, поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується). Відповідно до п. 2.3 Договору, поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем шляхом внесення грошових коштів до каси Позичальника. Відповідно до п. 2.4 Договору, поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей йогодіяльності. Відповідно до п. 3.1 Договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Позикодавця. Відповідно до п. 3.2 Договору, повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позикодавця в установі банку. Відповідно до п. 3.3 Договору, позикодавець має право вимагати дострокове повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 5 робочих днів. Відповідно до п. 6.1 Договору, даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє 01 жовтня 2025 року. Зі статуту, зареєстрованого відділом Державної реєстрації Білоцерківської міської ради від 17.05.2013, ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» є юридичною особою, яке здійснює свою\~ у діяльність відповідно до положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства» та цього статуту. Товариство є юридичною особою за законодавством України, має самостійний баланс, круглу печатку та штампи зі своїм найменуванням, емблему, бланки, товарний знак, поточні, вкладні та інші рахунки в банківських установах України та інших країн. Пунктом 8.18, 8.19 Статуту передбачено, що виконавчим органом товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Зборів Учасників товариства, які згідно п. 8.12 Статуту є вищим органом управління товариства. Також, п. 8.22.10 Статуту передбачено, що директор Товариства вчиняє від імені товариства правочини, укладає договори, в тому числі купівлі-продажу, дарування, поставки, міни, ренти, лізингу, оренди, суборенди, позички, підряду, позики, кредиту, банківського вкладу, банківського рахунку, надання послуг, перевезень, зберігання, страхування ризиків та майна, доручення та комісії, управління майном, спільної діяльності та інші з урахуванням обмежень, зазначених у п. 8.5 Статуту. На заяву [PERSON] від 19.10.2025, ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» надало довідку від 21.10.2025, з якої вбачається, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» по субрахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», заборгованість перед учасником товариства [PERSON] за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01 березня 2019 року становить 557752,58 грн. 22.10.2025 [PERSON] звернулася до ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» із заявою - вимогою про повернення наданої поворотної фінансової допомоги, відповідно до Договору про надання поворотної фінансової допомоги, у якій було запропоновано відповідачу у строк до 28.10.2025 перерахувати позивачу заборгованість в розмірі 557752 (п`ятсот п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні) 58 копійок, на її рахунок відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вказану заяву-вимогу було направлено позивачкою 22.10.2025 та отримана ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» - 22.10.2025, що підтверджується копією опису вкладення, квитанцією та відстеженням пересилання поштового відправлення. Встановлено, що станом на 28.10.2025 ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» не повернуло [PERSON] заборгованість у розмірі 557752,58 грн, що підтверджується випискою із рахунку позивачки IBAN: [NUMBER] , який відкритий у АТ «КБ «ПриватБанк». Оскільки позичальник - ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка» умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01 березня 2019 року щодо своєчасного повернення суми боргу не виконав, тому, позивачка звернулася до суду з даним позовом з метою стягнення позики у судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Ч.1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до підпункту 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Порівняння диспозицій наведених норм права дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, несуперечливе правове регулювання. Отже, договір поворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є договором позики, а тому під час вирішення спору потрібно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики. Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі № 357/1771/21. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі № 6-996цс17 й підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Судом встановлено, що договір про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка», в особі керівника товариства Осяніної Марини Миколаївни, вчинений у письмовій формі, підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «Золушка». Також, встановлено, що за вказаним договором про надання поворотної фінансової допомоги позивачкою на користь відповідача було надано грошові кошти в сумі 557752,58 грн, що не заперечується відповідачем, які товариство повинно було повернути у строк до 27.10.2025. Оцінюючи матеріали справи на відповідність їх нормам чинного законодавства, суд вважає, що договір поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 у розумінні вимог ст. 1047 ЦК України є належним доказом у справі в підтвердження наявності боргових зобов`язань відповідача перед позивачкою на суму 557752,58 грн. У ч.1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1,ч.2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст/ 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи факт визнання не виконання відповідачем умов договору поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 щодо своєчасного повернення коштів у розмірі 557752,58 грн та наявність у матеріалах справи доказів щодо невиконання відповідачем зобов`язань з повернення отриманої поворотної фінансової допомоги у розмірі 557752,58 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2019 у розмірі 557752,58 грн підлягають до задоволення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення\~ у повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України,\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка при подачі позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 5577,53 грн, тому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2788,77 грн, та стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору у розмірі 2788,77 грн. Слід зазначити, що згідно із ст. 158 ЦПК України вжиті судом заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved