Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

02 жовтня 2025 року ТОВ «Райз-Схід» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , ФГ «Корн-Філд», про визнання укладеною додаткової угоди, визнання відсутнім права оренди та скасування запису щодо державної реєстрації права оренди земельних ділянок. Позов обґрунтовано тим, що 24 травня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Райз-Схід» укладено договір оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 5924187600:01:001:0057, 5924187600:03:001:0260 загальною площею 4,5796 га, строком до 24 травня 2025 року. У зв`язку із закінченням 24.05.2025 строку дії договору, на виконання п. 6.2. договору оренди позивачем 17.12.2024 спрямовано відповідачу лист-повідомлення вих. №бн від 03.12.2024 про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 24.05.2018 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження договору на новий строк. Таким чином, позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідач не надіслав повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. При підготовці даної позовної заяви, позивачу стало відомо, що відповідно до інформації з державного реєстру прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровими номерами 5924187600:01:001:0057, 5924187600:03:001:0260 наявне інше речове право право оренди ФГ «КОРН-ФІЛД». Всупереч переважному праву позивача, [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924187600:01:001:0057, 5924187600:03:001:0260 з ФГ «КОРН-ФІЛД». Отже, відповідач порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди, уклавши новий договір оренди з іншим орендарем без надання позивачеві можливості скористатися своїм правом першочергового поновлення договору на тих самих умовах, що суперечить вимогам законодавства та умовам попереднього договору. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року по справі відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. 29 жовтня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, справу розглядати без її участі, посилаючись на те, що нею 13.11.2024 року було направлено ТОВ «Райз-Схід» лист-повідомлення про те, що вона не бажає і не буде продовжувати договір оренди землі, який останнім отримано 20.11.2024 року. Вже після отримання позивачем листа-повідомлення про відмову з її боку в продовженні договірних відносин з оренди землі, ТОВ «Райз-Схід» направило їй лист-повідомлення вих. № б/н від 03.12.2024 про намір продовжити дію договору оренди землі від 24.05.2018 року, до якого додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря, які отримані нею 26.12.2024 року. Проект умов додаткової угоди про продовження дії договору для орендодавця містили ще гірші договірні умови оренди, в порівнянні із укладеним договором оренди землі від 24.05.2018 року. У той же час, умови двох оригінальних примірників додаткової угоди про продовження дії договору, які вона отримала, і умови додаткової угоди, які містять позовні вимоги позивача не є автентичними, зокрема, ті примірники, які вона отримала, не містили строку, на який пропонувалося передача в оренду земельних ділянок. Вивчивши запропоновані їй умови додаткової угоди про продовження дії договору, вона направила ТОВ «Райз-Схід» лист-повідомлення про те, що не має наміру укладати з останнім новий договір оренди чи підписувати додаткову угоду до договору оренди землі від 24.05.2018 року, який позивач отримав 21.01.2025 року. 25.05.2025 року право оренди ТОВ «Райз-Схід» за вказаним договором оренди землі припинилось з настанням визначеного договором строку, інформація щодо іншого речового права, припинення права оренди, за поданою нею заявою, була внесена Андріяшівською сільською радою Роменського району Сумської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, на зазначених земельних ділянках вже був зібраний урожай попереднім орендарем і земля ТОВ «Райз-Схід» перестала бути в користуванні. 25.05.2025 року між нею та ФГ «Корн-Філд» було укладено та зареєстровано нові договори оренди належної їй землі. Таким чином, вона двічі направляла ТОВ «Райз-Схід» (як до направлення їй відповідного листа-повідомлення позивача, так і протягом місяця після отримання) обгрунтовані листи-повідомлення про те, що не має наміру укладати з ТОВ «Райз-Схід» новий договір оренди землі чи підписувати додаткову угоду до договору оренди землі від 24.05.2018 року, право оренди нею припинено у спосіб, визначений законодавство України, земельні ділянки, належні їй на праві власності перебувають у користуванні ФГ «Корн-Філд» на тих умовах з її власної волі, які є для неї прийнятними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки передбачене ст. 33 Закону № 161-XIV переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося. 29 листопада 2025 року до суду від представника відповідача ФГ «Корн-Філд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачі по справі не порушували прав позивача, не вчиняли відносно нього протиправних дій, а доводи, викладені ТОВ «Райз-Схід» в позові є надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у відзиві до суду просила справу розглядати без її участі. У судовому засіданні представник відповідача ФГ «Корн-Філд» заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1333 га, кадастровий номер: 5924187600:01:001:0057, та площею 0,4463 га, кадастровий номер: 5924187600:03:001:0260, що розташовані на території Погожокриницької сільської ради Роменського району Сумської області, які належить останній на підставі державного акту на право власності на землю серії І-СМ №027082 (а.с. 79). 24.05.2018 року [PERSON] та ТОВ «РАЙЗ-СХІД» уклали договір оренди землі № б/н, на підставі якого останнє набуло право оренди вказаних вище земельних ділянок, реєстрація права оренди яких у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена 05.08.2018(а.с. 19). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, договір укладено строком до 24.05.2025 року, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Згідно п. 3.2 вказаних договір, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 20 листопада 2024 року [PERSON] направила ТОВ «РАЙЗ-СХІД» лист-повідомлення про те, що вона не бажає і не буде продовжувати договір оренди землі № б/н від 24.05.2018 року, який останнім отримано 20.11.2024 року (а.с. 88). 03 грудня 2024 року ТОВ «РАЙЗ-СХІД» направило [PERSON] лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 24.05.2018 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача, яке остання отримала 26.12.2024 року (а.с. 27-29). 14 січня 2025 року [PERSON] направила ТОВ «РАЙЗ-СХІД» лист-повідомлення про те, що вона, розглянувши лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 24.05.2018 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача, а також проект додаткової угоди, на умовах викладеній в ній, відхиляє пропозицію і не має наміру підписувати договори оренди землі та/чи додаткові угоди на подібних договірних умовах, проінформувала про те, що 24.05.2025 року закінчується термін дії договору оренди землі від 24.05.2018 року, укладеного з ТОВ «РАЙЗ-СХІД», тому орендар зобов`язаний їй повернути земельні ділянки після припинення дії договору оренди землі. Вказаний лист ТОВ «РАЙЗ-СХІД» отримала 21.01.2025 року (а.с. 85-87, 89). 25 травня 2025 року [PERSON] та ФГ «Корн-Філд» уклали договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 5924187600:01:001:0057 площею 4,1333 га та 5924187600:03:001:0260 площею 0,4463 га, речові права оренди зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними Витягами з Державного реєстру речових прав (а.с. 117-124). ФГ «Корн-Філд» проведено оподаткування про об`єкти оподаткування, через які провадиться діяльність господарства (форма 20-ОПП), де вказано, що зазначені земельні ділянки є у ФГ «Корн-Філд», в обробітку, що підтверджується складеним уточнюючим звітом, квитанцією № 2 від 15.07.2025 року, поданою податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи, додатком 1 відомостей про наявність земельних ділянок (а.с. 125-133). Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до частини першоїстатті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правиламистатті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 липня 2020 року, Закон України «Про оренду землі» було доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» було доповнено абзацами 3 і 4, якими передбачено, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правил дії Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» в часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню порядок поновлення договорів оренди землі в редакції статті 33 цього Закону, чинній станом на 23 квітня 2018 року, тобто на момент укладення між сторонами договору оренди землі. Так, відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції на дату укладання договору, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала у постановах, зокрема від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №530/212/17, від 22 вересня 2020 року у справах №313/350/16-ці №159/5756/18, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендодавця та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»)». У своїй постанові від 28.09.2020 року (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. У постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №910/605/20 зазначено, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином: «якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку: договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист- повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах». Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 листопада 2024 року [PERSON] направила ТОВ «РАЙЗ-СХІД» лист-повідомлення про те, що вона не бажає і не буде продовжувати договір оренди землі № б/н від 24.05.2018 року. 03 грудня 2024 року ТОВ «РАЙЗ-СХІД» направило [PERSON] лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 24.05.2018 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача, на що 14 січня 2025 року [PERSON] направила ТОВ «РАЙЗ-СХІД» лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі від 24.05.2018 р. рекомендованим листом. При цьому, ТОВ «РАЙЗ-СХІД» своєчасно, у строки встановлені законом та погоджені сторонами у договорі, звернувся до [PERSON] щодо продовження дії договору, надав проєкт додаткових угод, а остання у встановлений законом місячний термін заперечила проти поновлення договору оренди землі, про що направила позивачу повідомлення про те, що не має наміру поновлювати договір оренди землі. З огляду на зазначене суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що [PERSON] не заперечила проти продовження договору оренди на новий строк. Крім того, 25 травня 2025 року [PERSON] та ФГ «Корн-Філд» уклали договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 5924187600:01:001:0057 площею 4,1333 га та 5924187600:03:001:0260 площею 0,4463 га, речові права оренди зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними Витягами з Державного реєстру речових прав. При цьому, ФГ «Корн-Філд» використовує земельні ділянки за цільовим призначенням. Задля дотримання балансу між правами та законними інтересами власника та користувача (орендодавця та орендаря) законодавець передбачив, що власник-орендодавець захищений правом вибору, здавати або не здавати своє майно в оренду, та правом змінювати умови договору при його переукладенні на новий строк; орендар, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, захищений тим, що за прийнятності для нього нових умов, саме він має переважне право укладення нового договору перед будь-якими іншими особами (постанова Верховного Суду 18 січня 2018 року у справі № 910/12017/17). Оскільки орендодавець відмовився поновлювати договори оренди землі, тому припинилося переважне право орендаря, адже переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Для пролонгації відносини оренди та реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідною є згода обох сторін, одного лише волевиявлення орендаря недостатньо. Поняття поновлення договору оренди за статтею 764 ЦК України та переважного права на укладення нового договору оренди відповідно до статті 777 ЦК України не є тотожними. Переважне право орендаря на поновлення договору покликане забезпечити пріоритет його інтересів, воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди на укладення додаткової угоди на поновлення договору оренди. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою (частини 2-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури та наявності волевиявлення сторін. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі 902/619/17, від 27.06.2019 року у справі № 923/925/18, від 29.04.2020 року у спраі 912/1138/19, від 17.05.2022 у спрві № 384/30/21, від 24.04.2023 у справі № 608/2591/21. У своїй постанові від 28.09.2020 (справа № 272/440/18 ) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі з позивачем, а саме вона висловила своє небажання продовжувати строк дії цього договору і не підписала додаткової угоди до нього, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося. Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. В даному випадку волевиявлення відповідачки [PERSON] на поновлення договору оренди землі відсутнє. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23. Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зістаттями 317, 319 ЦК України сааме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ «Райз-Схід», оскільки [PERSON] вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, суд дійшов до висновку про те, що переважне право, за захистом якого звернувся позивач на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ «Райз-Схід», оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася, а новий договір укладений відповідачами вже після його припинення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене вище суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК, за змістом яких у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.

Outcome: dismissed