Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, зазначаючи, що 10 жовтня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, факт укладення договору підтверджується укладеною між сторонами розпискою. [PERSON] отримала від нього грошові кошти в розмірі 10300 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалася повернути позику до 10.10.2025 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноруч розписку. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути із відповідача борг за розпискою: 10300 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 3708 грн. - плата за користування кредитом та судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. Ухвалою судді від 13.11.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві до суду не заперечував проти розгляду справи в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала, тому у суду є підстави для розгляду справи у її відсутність на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності відповідно ст. 89 ЦПК України, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 10.10.2024 року відповідачка [PERSON] склала розписку про отримання в позику у [PERSON] грошових коштів у розмірі 10300 грн та зобов`язався повернути суму боргу до 10.10.2025 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10300 грн, на що вказує остання у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 10300 грн. та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 10.10.2025 року, про що зазначила в розписці. Проте, відповідач борг в сумі 10300 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 10.10.2025 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернув. Відповідно до ст. 526, \~527, \~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 10300 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 3708 грн. - плата за користування кредитом, всього 14008 грн. На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики від 10.10.2024 року та [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] прострочену заборгованість в сумі 14008 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved