Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 1. 16.10.2025 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення дитиною повноліття. 2. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони з 20.12.2017 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.12.2023 року по справі № 289/2469/23 шлюб між сторонами було розірвано. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Враховуючи, що батько дитини не приймає участі у її утриманні, позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі,\~просила задовольнити,\~не заперечувала\~проти заочного\~розгляду справи.(а.с. 22) ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 року, цивільну справу № 496/6941/25, передано до провадження головуючої судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 15) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2024 року було прийнято позовну заяву та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того відповідачу був визначений строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 18-19) 8. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке, згідно з трекінгом АТ «Укрпошта», повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 12. Верховний Суд у своїй постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 20.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ), Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, був зареєстрований шлюб, а/з № 113, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 10) 15. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 26.06.2018 року, а/з № 72. (а.с. 9) 16. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.12.2023 року по справі № 289/2469/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 11-12 17. Відповідно до довідки № 641, виданої 15.10.2025 року старостою с. Градениці Біляївської міської територіальної громади Одеської області, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить [PERSON] , донька, [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримані. (а.с. 8) ІV. Оцінка Суду. 18. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 19. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 20. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 21. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 22. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 23. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 24. За змістом ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 25. Відповідно до ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 26. Відповідно до ст.\~182\~СК України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 27. За змістом ст. 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 29. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 31. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 32. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 33. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 34. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved