Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] із вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу сторони спільних дітей не мають, життя не склалося через відсутність розуміння, вони мають різні погляди на майбутнє та вирішення сімейних проблем. Це привело до взаємної втрати довіри та любові один до одного сторони перестали вести спільне господарство. Шлюб фактично припинено, та існує лише формально. Подальше збереження шлюбу та спільне життя буде суперечити інтересам позивача та є недоцільним. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але в поданій заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України «Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки позивач у наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 квітня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Ураховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved