Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивачки\~адвокат Вєтрова\~О.В.\~звернулась до\~суду з\~даним позовом,\~мотивуючи його\~тим,\~що згідно\~рішення Сумського\~районного суду\~Сумської області\~від 28.01.2023\~року з\~ [PERSON] \~на користь\~позивачки \~стягуються аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~700\~гривень,\~щомісячно,\~до повноліття\~дитини,\~починаючи стягнення\~з 08.01.2013. Зазначає, що на даний така сума аліментів є недостатньою для створення гідних умов життя та розвитку дитини. Відповідач призваний до лав ЗСУ за мобілізацією і на даний час є військовослужбовцем ЗСУ, його матеріальний стан покращився, він отримує грошове забезпечення, інших осіб на утриманні не має, а тому вважає присудженні аліменти у частці від доходу будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Виконавчий лист за рішенням суду від 28.01.2023 відкликати після повної сплати боржником усієї суми заборгованості по аліментах по даному виконавчому листу, стягнути витрати на правничу допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв або клопотань від нього не надходило. Згідно\~\~ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~відповідач не подав відзив;\~\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що сторони зареєстрували шлюб 06.09.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії № [NUMBER] (а.с. 20). Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області по справі №587/71/13-ц від 28 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 08.01.2013 року і до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 14-15). На даний час дитина проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. (а.с.8, 12 зв.б.) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №37015457( виконавчий лист №587/71/13-ц від 28.01.2013, боржник [PERSON] ) сукупний розмір заборгованості станом на липень 2025 року становить 99206, 46 грн( а.с.16-19) Відповідач призваний до лав ЗСУ за мобілізацією і на даний час є військовослужбовцем ЗСУ. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Разом з тим, у відповідності з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~181,\~192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів, з урахуванням позиції стягувача аліментів, дає суду підстави дійти висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Таким чином, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судом раніше, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~та положень\~ст. 141 ЦПК України, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги №6-цс від 14.08.2025 з адвокатом Вєтровою О.В. (а.с. 29-30); акт приймання-передачі наданої правничої допомоги( 30 зв.б.-31). Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи характер спірних правовідносин, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 5135,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України\~щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved