Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок війни. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] , полковник, заступник командира батальйону проходив службу у Добровольчому формуванні Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. У позивача різко погіршився стан здоров`я, у наслідок збройної агресії російської федерації, став інвалідом 2 групи. З 20.12.2023 року проходив профілактичне лікування в госпіталі, у зв`язку з погіршенням стану. 23.12.2023 року бригадою ЕМД був госпіталізований у Вінницький Регіональний клінічний лікувально - діагностичний центр серцево судинної патології де встановлений діагноз: Q інфаркт міокарди (ІМ) задньої стінки лівого шлуночка. Коронасклероз. Склероз аорти, КВГ (23.12.2023 року) гостра оклюзія ОГ ЛКА, стеноз ПМШГ ЛЕА, субоклюзія ПКА. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., РССУ дуже високий Ускладнений набряк легень. За даними КАГ (23.12.2023 року) знайдена гостра оклюзія с/3 ОГЛК., субоклюзія с/3 ПКА 99%, стеноз п/3 ПКА 80%, в/З ПКА 95%, стеноз п/6 с3 ПМШГ ЛКА90% (КАГ 23.12.2023 р. м. Чернігів). Стан після стентування с/3 ОГЛКА (1 DES 23.12.2023р). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.., 2ст. ризик 4 (дуже високий). СН ІІ А із збереженням систолічною функцією ЛШ (ФБ 53%). Цукровий діабет ІІ тип, інсулінонезалежний, стадія субкомпенсації. 16.02.2024 року кардіохірургічне втручання: аорто коронарне шунтування 1 (Ао-в/3ПКА) та намарно коронарне шунтування -1 (LIMF с/3 ПМШГ ЛКА). На лікуванні знаходився в КНП «Вінницький регіональний клінічний лікувально діагностичний центр серцево судинної патології» з основним діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія напруга ІІІ ФК. Пост інфарктний міокардіосклероз (23.12.2023). КВГ (23.12.2023 гостра оклюзія ОГ ЛКА, стенози ПКА 40-90%, ПМШГ ЛКА 60-90%). Стентування ОГ ЛКА 1 стент 23.12.2023. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІІ ст. ССризик дуже високий. За висновком Вінницької обласної МСЕК було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок війни. Вінницька міська рада для ветеранів війни видала посвідчення ІІ групи. Пенсійний фонд видав відповідне посвідчення № [NUMBER] про вид пенсії: вислуга років 2 гр. інвалідності в наслідок війни. У зв`язку з наведеним, просив суд, стягнути з російської федерації на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5\~760\~000,00 грн. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] , полковник, заступник командира батальйону проходив службу у Добровольчому формуванні Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. У позивача різко погіршився стан здоров`я, у наслідок збройної агресії російської федерації, став інвалідом 2 групи. З 20.12.2023 року проходив профілактичне лікування в госпіталі, у зв`язку з погіршенням стану. 23.12.2023 року бригадою ЕМД був госпіталізований у Вінницький Регіональний клінічний лікувально - діагностичний центр серцево судинної патології де встановлений діагноз: Q інфаркт міокарди (ІМ) задньої стінки лівого шлуночка. Коронасклероз. Склероз аорти, КВГ (23.12.2023 року) гостра оклюзія ОГ ЛКА, стеноз ПМШГ ЛЕА, субоклюзія ПКА. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., РССУ дуже високий Ускладнений набряк легень. За даними КАГ (23.12.2023 року) знайдена гостра оклюзія с/3 ОГЛК., субоклюзія с/3 ПКА 99%, стеноз п/3 ПКА 80%, в/З ПКА 95%, стеноз п/6 с3 ПМШГ ЛКА90% (КАГ 23.12.2023 р. м. Чернігів). Стан після стентування с/3 ОГЛКА (1 DES 23.12.2023р). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.., 2ст. ризик 4 (дуже високий). СН ІІ А із збереженням систолічною функцією ЛШ (ФБ 53%). Цукровий діабет ІІ тип, інсулінонезалежний, стадія субкомпенсації. 16.02.2024 року кардіохірургічне втручання: аорто коронарне шунтування 1 (Ао-в/3ПКА) та намарно коронарне шунтування -1 (LIMF с/3 ПМШГ ЛКА). На лікуванні знаходився в КНП «Вінницький регіональний клінічний лікувально діагностичний центр серцево судинної патології» з основним діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія напруга ІІІ ФК. Пост інфарктний міокардіосклероз (23.12.2023). КВГ (23.12.2023 гостра оклюзія ОГ ЛКА, стенози ПКА 40-90%, ПМШГ ЛКА 60-90%). Стентування ОГ ЛКА 1 стент 23.12.2023. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІІ ст. ССризик дуже високий (а.с.7-12). За висновком Вінницької обласної МСЕК було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок війни. Вінницька міська рада для ветеранів війни видала посвідчення ІІ групи. Пенсійний фонд видав відповідне посвідчення № [NUMBER] про вид пенсії: вислуга років 2 гр. інвалідності в наслідок війни (а.с.13). [PERSON] моральну шкоду розрахував із «Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки розміру компенсації спричинених страждань» розробленої професором [PERSON] в розмірі 5 760 000,00 грн. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.04.2024 року розмір МЗП у місячному розмірі становитиме 8000,00грн. та від 14.09.2024 року № 12000 встановли мінімальну заробітну плату (МЗП) з 01 січня до 31 грудня 2025 року у розмірі 8\~000,00 грн. (8000* 720 днів =5 760 000,00 грн.) (а.с.5). З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії російської федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії російської федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил російської федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України, повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як передбачено ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] зазнав фізичних та душевних страждань, зокрема, переніс хірургічні втручання, постійний стрес і побоювання за свою безпеку, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] неправомірними діями держави російська федерація. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер допущеного державою російська федерація правопорушення, глибину душевних страждань [PERSON] позбавлення його можливості реалізації своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, відшкодування [PERSON] моральної шкоди слід визначити у розмірі 2 000 000,00 грн. Суд, звертає увагу на те, що військова агресія та окупація російською федерацією території України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів і норм міжнародного права (статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй). Більше того, така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва російської федерації. Частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України. Відповідно до обставин справи, звернення до українського суду є єдиним ефективним засобом судового захисту порушених прав та законних інтересів позивача. Наразі відсутні будь-які механізми або інші міждержавні домовленості між Україною та російською федерацією щодо відшкодування збитків фізичним та юридичним особам, завданих внаслідок дій військової агресії російської федерації на території України. За таких обставин, застосування судового імунітету російської федерації (зокрема, ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право») у цій справі не буде узгоджуватися із обов`язком України як держави і суду зокрема забезпечити реалізацію права позивача на справедливий суд. З огляду на відсутність інших ефективних засобів судового захисту порушеного права позивача, застосування судового імунітету російської федерації буде порушенням самої сутності права на справедливий суд. Також, зважаючи на військову агресію російської федерації, якою порушується державний суверенітет України, застосування судового імунітету російської федерації буде непропорційним до своєї мети. Оскільки внаслідок здійснення збройної агресії проти України російська федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, вчинила акт неповаги до суверенітету та територіальної цілісності іншої держави, то вона не має підстав посилатися на імунітет для уникнення відповідальності за заподіяні збитки позивачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17). При ухваленні рішення суд застосовує висновки ВС у подібних правовідносинах, що викладені в постановах від 22.11.2022 року № 686/5130/22, від 18.05.2022 року № 428/11673/19, від 14.04.2022 року № 308/9708/19.

Outcome: partial