Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

В листопаді 2024 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про\~стягнення пені\~за прострочення\~сплати аліментів та просила суд стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 94675,13 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання спільних неповнолітніх дітей. Виконавчий лист перебуває на виконанні у Краматорського міського ВДВС. Наразі у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01 жовтня 2021 року. Оскільки відповідач ухиляється від виконання рішення суду зі сплати аліментів позивачка звертається до суду для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позивачка просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справі повідомлений належним чином, що підтверджується повернутим поштовим відправленням №0601142503577 та №0601124322778, смс повідомленням. Третя особа Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справі повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, заслухавши сторони ,розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання(ст. 199 СК України). Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/14021/21 (провадження № 2/234/4402/21) від 16 грудня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів доходу щомісяця, не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2021 року та до досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , а в подальшому в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Рішення набрало законної сили 18 січня 2022 року. (а.с. 14-18) 19 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про прийняття на виконання виконавчий лист виданий Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська по справі №234/14021/21 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. (а.с. 56-57) 09 травня 2024 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74884853. (а.с. 59) 15 липня 2024 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с. 67) 17 вересня 2024 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про арешт коштів боржника. (а.с. 60) Розпорядженням №74884853 від 25 листопада 2024 року при примусовому виконанні виконавчого документу №234/14021/21 на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 4000 грн. Розпорядженням №74884853 від 21 січня 2025 року при примусовому виконанні виконавчого документу №234/14021/21 на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 4000 грн. Розпорядженням №74884853 від 24 січня 2025 року при примусовому виконанні виконавчого документу №234/14021/21 на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 4000 грн. 03 лютого 2025 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про зняття арешту з коштів у зв`язку з відсутністю боргу. (а.с. 61) 03 квітня 2025 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. (а.с. 62-64) Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по 31 серпня 2024 року складає 94675,13 грн. (а.с. 6) Згідно наданого позивачкою розрахунку розміру пені по заборгованості зі сплати аліментів складає 94675,13 грн. (а.с. 5) Враховуючи, що відповідач добровільно аліменти не сплачує, в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, позивачка звертається до суду для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Так, відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196\~СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст.214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Судом встановлено, що 19 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про прийняття на виконання виконавчий лист виданий Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська по справі №234/14021/21 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. (а.с. 56-57) 09 травня 2024 року державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74884853. Згідно розрахунку заборгованості у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по 31 серпня 2024 року складає 94675,13 грн. (а.с. 6) Як встановлено рішення про стягнення аліментів було винесено 16 грудня 2021 року та лише 19 квітня 2024 року позивачка звернулася до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. На підставі чого державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів починаючи з дня присудження стягнення, тобто 13 жовтня 2021 року. Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків у справі не встановлено та позивачем не доведено. А наявні у матеріалах справи докази, не свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Таким чином підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період 13 жовтня 2021 року по 31 серпня 2024 року немає, оскільки така заборгованість виникла не з вини боржника, а з вини позивачки, яка на протязі тривалого періоду часу не зверталася до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів та не проводила жодних дій для належного виконання рішення суду про стягнення аліментів на дітей. Окрім того, суд зауважує, що в своїй позовній заяві позивачка вказує, що з жовтня 2021 року відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі, однак звернулася вона до виконавчої служби лише в квітні 2024 року. На підставі чого суд може зробити висновок про можливу добровільну сплату відповідачем аліментів до звернення [PERSON] до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Краматорський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Краматорському районі\~Донецької області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції про\~стягнення пені\~за прострочення\~сплати аліментів не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed