Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

03.11.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] 15.06.2025 було укладено договір про надання коштів у кредит №8367549, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в сумі 3000,00грн.строком на 351 днів (до 31.05.2026), зі сплатою процентів за користування позикою 0,95%в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що в твердій грошовій сумі складає 517,50грн. Крім того, умовами договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) передбачено нарахування неустойки в розмірі 150,00грн за кожен день понадстрокового користування. Вказаний договір було укладено в електронній формі та підписано позичальником [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 061514, що був надісланий їй на зазначену нею електронну адресу. Кредиор виконав свої зобовьязання за вказаним договором та перерахував кредит в розмірі 3000,00грн на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Однак відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 11 660,69грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000,00грн., заборгованості за процентами - 2143,19грн., заборгованості за комісією - 517,50грн., заборгованості за пенею/неустойкою - 6000,00грн. Відповідно до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінпром Маркет», у зв`язку з чим він має право вимагати стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним договором на свою користь. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00грн. Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію чи відкривався банківський рахунок, за яким видана платіжна картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , а також виписку про рух грошових коштів за вказаним банківським рахункомза період з 15.06.2025 до 18.06.2025. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином,відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки відповідно до вимог ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон №675). Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч.1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.3). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7). У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору (ч.8). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12). Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник/відповідачка) 15.06.2025 було укладено договір кредитної лінії (надійний) №8367549. Вказаний кредитний договір є договором приєднання, невід`ємною частиною якого є Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку, які розміщені на сайті Товариства https://clickcredit.ua, та укладений з використанням веб-сайту https://clickcredit.ua, дистанційно, в електронній формі шляхом його підписанням позичальником/відповідачкою [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором -061514. Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальник [PERSON] ідентифікована через систему BankID НБУ 19.04.2025, Privatbank, а також при укладанні договору №8367549 шляхом відправлення 15.06.2025 о 18:58:12 одноразового ідентифікатора «061514» на електронну пошту «[INFO] ». Відповідно до вказаного кредитного договору відповідачка [PERSON] отримала від кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в кредит грошові кошти в сумі 3000,00грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу - № [NUMBER] , строком на 351 днів - до 31.05.2026, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,95%в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту (або 517,50грн.). Згідно з довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» №КД-000002622 від 15.10.2025 та копії платіжної інструкції/операції 016500d8-cde3-44f-b160-c70cd32b3231 підтверджено здійснення за ініціативою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 15.06.2025 переказу грошових коштів в сумі 3000,00грн. отримувачу [PERSON] на номер банківської карти № [NUMBER] (VISA). Згідно з випискою з банківського рахунку № [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] , 15.06.2025 на вказаний рахунок були зараховані грошові кошти в розмірі 3000,00грн. Згідно з п.2.2.3-2.2.5 вказаного договору повернення кредиту здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячно мінімальних платежів в розмірі, визначеному відповідно до п.2.2.6 договору, період оплати - 27 календарних днів, кількість платежів - 12. Розмір першого обов`язкового платежу - 1287,00грн., строк сплати - 11.07.2025. Відповідно до п.9.7 кредитного договору якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж/мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за договором нараховується неустойка в розмірі, визначеному п.2.2 договору (150,00грн в день), починаючи з першого дня прострочення. Згідно з розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 17.10.2025 заборгованість відповідачки за вищевказаним кредитним договором становить 11 660,69грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000,00грн., заборгованості за процентами - 2143,19грн., заборгованості за комісією - 517,50грн., заборгованості за неустойкою - 6000,00грн. Згідно з цим розрахунком позичальником [PERSON] 11.07.2025 були сплачені проценти за користування кредитом в розмірі 364,81грн, в подальшому будь-які оплати нею не здійснювались. Відповідно до п.6.13 кредитного договору у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового мінімального платежу /мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повернення погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості. Відповідно до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №8367549 від 15.06.2025 на загальну суму боргу - 11 660,69грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000,00грн., заборгованості за процентами - 2143,19грн., заборгованості за комісією - 517,50грн., заборгованості за неустойкою - 6000,00грн. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає позов ТОВ «Фінпром Маркет» законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. В даному випадку суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, тобто недійсним в силу закону, та відповідно до ст.215 ЦК України визнання його таким судом не вимагається. В цій справі суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»як первісний кредитор та відповідачка [PERSON] як позичальник, діючи вільно, на власний розсуд, уклали 15.06.2025 кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти в сумі 3000,00грн. шляхом їх перерахування на її платіжну банківську картку, зобов`язавшись повернути їх та сплатити проценти за користування ними, комісію в порядку та строки, визначені договором. Вказаний кредитний договір оформлений письмовим документом і підписаний сторонами в передбачений чинним законодавством спосіб, зокрема, позичальником/відповідачем - електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з положеннями ст.207,1055 ЦК України, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказані обставини достовірно підтверджуються наданими суду письмовими доказами - копією кредитного договору №8367549 від 15.06.2025, довідкою про ідентифікацією клієнта, довідкою про успішність операції з переказу коштів, копією платіжної інструкції, випискою про рух коштів АТ КБ «ПриватБанк», які суд вважає належними та допустимими доказами. За умовами кредитного договору відповідачка зобов`язалась здійснювати повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування ними, мінімальними обов`язковими щомісячними платежами в останній 27 день користування кредитом, з кінцевим строком повернення 31.05.2026. При цьому, розмір першого обов`язкового платежу становив 1287,00грн. і повинен був сплачений 11.07.2025. Разом з тим, відповідачка здійснила 11.07.2025 платіж в сумі 364,81грн, який був зарахований на погашення процентів за користування, після чого жодних платежів на повернення кредиту та сплату процентів за користування ним не здійснювала, чим порушила умови укладеного кредитного договору, у зв`язку з чим новий кредитор ТОВ «Фінпром Маркет» скористався правом, передбаченим п.6.13 договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, на дострокове повернення кредиту та стягнення прострочених платежів, звернувшись до суду з цим позовом. В межах цієї справи позивач вимагає стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 11 660,69грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3000,00грн., заборгованості за процентами - 2143,19грн., заборгованості за комісією - 517,50грн., заборгованості за неустойкою/пенею - 6000,00грн. Цей розмір заборгованості підтверджується відповідними розрахунками, наданими позивачем, які суд вважає належними та допустимими доказами. При цьому, відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. В той же час, оцінивши обставини справи, суд вважає заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідачки неустоцки/пені в розмірі 6000,00грн. необґрунтованими та безпідставними. Так, дійсно за умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено обов`язок позичальника/відповідачки сплатити кредитору/позивачу неустойку/пеню у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання у встановлені договором строки в розмірі 150,00грн. за кожен день прострочення зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновідомою обставиною є те, що з 24.02.2022 по цей час в Україні діє воєнний стан. Отже, в силу вищевикладених вимог чинного законодавства відповідачка звільнена від сплати на користь позивача передбаченої кредитним договором неустойки/пені за порушення строків здійснення платежів, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. В іншій частині заявлені позовну вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «Фінпром Маркет» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки [PERSON] заборгованість за тілом кредиту - 3000,00грн., заборгованість за процентами - 2143,19грн., заборгованість за комісією - 517,50грн., усього 5660,69грн. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 5660,69грн. або 48,55% від первісно заявлених (5660,69грн. х 100% / 11 660,69грн.) витрати по сплаті судового збору в сумі 1176,08грн (2422,40грн х 48,55% / 100%). Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд також вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 5660,69грн. або 48,55% від первісно заявлених (5660,69грн. х 100% / 11 660,69грн.) витрати на правничу допомогу в сумі 2184,75грн. (4500,00грн х 48,55% / 100%). Здійснення таких витрат позивачем підтверджується належними та допустимими доказами - договором №25-08/25/ФП від 25.08.2025 про надання правничої допомоги, актом №7ФП від 24.10.2025 приймання-передачі наданих послуг, платіжною інструкцією від 27.10.2025.

Outcome: partial