Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" і [PERSON] укладено договір № 497079-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором. За умовами договору, ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Плата за користування кредитом є фіксованою і становить 1.16395% за кожен день користування кредитом. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн, шляхом перерахування на банківську карту позичальника, вказану ним при заповненні анкети в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в загальному розмірі 2630 гривень. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань заборгованість відповідача станом на 22 червня 2025 року становить 28460 грн, з яких 10000 грн прострочене тіло кредиту, 17844 грн прострочені платежі по процентах, 616 грн прострочена комісія. Тому, з урахуванням вказаних обставин, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28460 грн та відшкодувати судові витрати. 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; у встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані у зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов суду не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21 квітня 2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" і [PERSON] було укладено договір 497079-КС-001 про надання кредиту, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк, на який надається кредит 16 тижнів, до 11 серпня 2024 року; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2.00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000, фіксована. Комісія за надання кредиту 1500 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 21040 грн; загальні витрати за кредитом 11040 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 12297.45%; денна процентна ставка 0.98%. (а.с. 18-37, 38, 39-48) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом станом на 01 липня 2025 року заборгованість відповідача становить 28460 грн 40 коп., з яких 10000 грн тіло кредиту, 17844 грн 40 коп. заборгованість за відсотками, 616 грн заборгованість за комісією. Також із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що в рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 2630 грн, з яких 1746 грн відсотки, 884 грн комісія. (а.с. 14-16, 17) Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини в справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору № 497079-КС-001 про надання кредиту від 21 квітня 2024 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ "Бізнес Позика" і відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, яку відповідач зобов`язувався повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 113 днів, до 11 серпня 2024 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.\~1048\~ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 113 днів, тобто до 11 серпня 2024 року, після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування. Відповідно до умов договору, відповідач повинен був сплати на користь позичальника проценти за користування кредитом у розмірі 9540 грн, тіло кредиту 10000 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 1500 грн, а всього 21040 гривень. (а.с. 31 на звороті) Перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 10000 грн підтверджується копією підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" на платіжну картку [PERSON] в Приватбанку; призначення платежу: перерахування коштів відповідно до кредитного договору №497070-КС-001 від 21 квітня 2024 року без ПДВ. (а.с. 38) З урахування вказаних обставин, суд вважає, що відповідач повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором в межах погодженого строку кредитування 113 днів, до 11 серпня 2024 року у розмірі 9540 гривень. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 497079-КС-001 відповідач сплатив на користь ТОВ "Бізнес Позика" грошові кошти в загальному розмірі 2630 грн, з яких 1746 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за відсотками та 884 грн комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 14-16). Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 497079-КСЧ-001 про надання кредиту від 21 квітня 2024 року в розмірі 18410 грн (10000 грн (тіло кредиту) + 7794 грн (відсотки) + 616 грн (комісія), і в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1566 грн 96 коп., виходячи з розрахунку: 18410 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 28460 грн 40 коп. (розмір заявлених позовних вимог). В іншій частині в позові необхідно відмовити.

Outcome: partial