Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа рада опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначається, що 10.05.2019 позивач та відповідач уклали шлюб, від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08.07.2021 шлюб між сторонами розірвано, судовим наказом № 376/2437/20.від 09.11.2020 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, які останній не сплачує. Участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його здоров`ям та успіхами у навчанні, ніяким чином не приймає участі в житті дитини, допомоги не надає. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 28.07.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Сквирського райнного суду Київської області від 11.09.2025 закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено судовий розгляд. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові, просила позов задовольнити, зазначила, що відповідч з дитиною навіть не спілкується, допомоги не надає, надав нотаріальну заяву на згоду щодо усиновлення її нинішнім чоловіком їх дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причининеявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань не подавали. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] протягом останніх 4 років поруч з дитиною не бачили, участі в житті дитини не приймає, допомоги не надає. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси дитини, даючи оцінку діям відповідача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що з 10.05.2019 по 08.07.2021 позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, підтверджденням чого є рішення Сквирського районного суду Київської області № 376/1028/21 від 08.07.2021. (а.с.9-11) [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , про що Житомирським міським відділом РАЦС Головного районного управління юстиції у Житомирській області зроблено актовий запис про народження №1943 від 29.07.2019. (а.с.7) В судовому засіданні встановлено, що з 2020 року позивач та відповідач разом не проживають, син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] .(а.с.5,8) Згідно з судовим наказом №376/2437/20 від 09.11.2020, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.11.2020. Відповідно до довідки-розрахунку Сквирського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області №4821 від 14.02.2025, [PERSON] аліменти не сплачує, станом на 01.09.2023 має заборгованість зі сплати алміентів в розмірі 150423 грн. Згідно з висновком орагну опіки та піклування Сквирської міської ради № 6/10 від 07.05.2025, орагн опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 14-16) З вказаного висновку вбачається, що [PERSON] не був присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, разом з тим комісією встановлено, що останній ухиляється від виконання батьківським обов`язків, а тому дійшли висноку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивач уклала шлюб з [PERSON] , який має намір усиновити неповнлітнього [PERSON] . Відповідно до заяви від 20.02.2025, посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Климчук Л.П. за №126, [PERSON] надав згоду на усиовлення [PERSON] його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже встановлено, що [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні. 11.07.2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні сина [PERSON] , проживає окремо, не цікавиться його життям та здоров`ям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, не спілкується з дитиною, не проявляє належної любові та турботи до сина, не створює умов для отримання ним освіти. Вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування відповідачем виконанням батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» зазначив, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Сукупність досліджених доказів, які суд визнає належними та допустимими, свідчить про винну поведінку відповідача, навмисне ухилення від виконання батьківського обов`язку щодо виховання та розвитку дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, зайняття підготовкою до самостійного життя, підтримки її матеріально. Будь-які об`єктивні причини ухилення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню, утриманню сина [PERSON] , відсутні, підстав, які б свідчили про можливу зміну відношення до дитини також не встановлено. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини, яка має право мати батька, а [PERSON] бажає його усиновити. При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до свого сина, він має право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав.

Outcome: approved