Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить: -встановити факт прийняття [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожним - по 1/2, спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] їх матері [PERSON] , і яка складалася з наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області; -встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] його рідного брата [PERSON] , і яка складалася з наступних об`єктів нерухомого майна: 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області; земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області; -встановити факт прийняття нею (позивачкою) спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] батька [PERSON] , і яка складалася з наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області; земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області; -визнати за нею (позивачкою) право власності на усе вище перелічене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька вона, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. для оформлення права на спадщину, але листом № 4438/01-16 від 16.10.2018 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутись до суду, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, а від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без їх з позивачкою участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути без його участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: представник Одеської районної державної адміністрації та державний нотаріус Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. в судове засідання не з`явились, але направили до суду заяви, в яких просять суд розглянути справу без їх участі. Приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні установлено, що [INFO] народилась позивачка [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] . 13.06.1992 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00014734851 від 19.11.2014 року батько позивачки [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Окрім [PERSON] у подружжя [PERSON] був ще один син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00020388377 від 19.06.2018 року (а.с. 18). Отже, як вбачається із вище викладеного, [PERSON] приходиться позивачці бабусею, а [PERSON] дядьком. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: льохом, літньою кухнею та сараєм, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були її сини [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину у рівних частках після смерті своєї матері [PERSON] , так як були зареєстровані та постійно проживали разом з нею за адресою: [ADDRESS] по день її смерті [INFO] , про що свідчить копія витягу з погосподарської книги № 6 (а.с. 32-33) та довідка (виписка погосподарської книги про склад сім`ї та прописку) Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 199 та 10.10.2018 року (а.с. 34), а тому суд вважає можливим встановити вказаний факт. [INFO] [PERSON] помер, відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами: льохом, літньою кухнею та сараєм, який розташований за адресою: [ADDRESS] , права на частину земельної частки (паю) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, а також права на земельну частку (пай) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0139805, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року (а.с. 35). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] був його брат [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, так як був зареєстрований та постійно проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] по день його смерті [INFO] , що підтверджується згаданою вище копією витягу з погосподарської книги № 6 та довідкою (випискою погосподарської книги про склад сім`ї та прописку), а тому суд вважає можливим також встановити зазначений факт. [INFO] [PERSON] батько позивачки помер, згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 16). Після смерті батька позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, яке складається, зокрема, із вказаних вище житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельних часток (паїв). В подальшому, позивачка [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. для оформлення права на спадщину, але листом № 4438/01-16 від 16.10.2018 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутись до суду, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 42). Інших спадкоємців немає. За інформацією Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області спадкові справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] не заводились (а.с. 54, 67, 79). Згідно з відповіддю виконавчого комітету Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 177/02-19 від 29.05.2020 року на адвокатський запит та витягами з погосподарських книг № 6 житловий будинок [ADDRESS] відповідно до записів у погосподарських книгах № 6, сторінка № 47 на 2006-2010 роки, книга № 6, сторінка № 48, номеру об`єкта погосподарського обліку № 0105321 на 2016-2020 роки значиться за [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім названого житлового будинку, за [PERSON] , яка померла [INFO] , за вказаною вище адресою також значиться земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим при значенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 28, 29-31, 32-33). Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Із технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] побудований у 1952 році і станом на 21.08.2014 року він складається з таких приміщень: 1-1 веранда площею 15,9 кв.м, 1-2 коридор площею 3,8 кв.м, 1-3 кухня площею 3,2 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 8,5 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 22,9 кв.м, а також надвірних споруд: літ. Б льох, літ. В літня кухня, літ. Г сарай (а.с. 19-24). На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , так як фактично прийняв спадщину після смерті матері та брата, а тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Щодо земельних часток (паїв) суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні установлено, що за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області і на її ім`я було видано відповідний сертифікат серії ОД № 139804, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів за № 621 від 24.ІІІ.1998 року, що підтверджується відповіддю Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 648/03-12/21/496 від 04.03.2020 року на адвокатський запит, витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) та розпорядженням Біляївської райдержадміністрації № 158/95 від 20.12.1995 року з додатком (а.с. 36, 37, 38-39, 40-41). В свою чергу, її син [PERSON] також мав право на земельну частку (пай) площею 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, про що свідчить копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0139805, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року, який зареєстровано 21.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 622 (а.с. 35). Як вже встановлено судом, після смерті [PERSON] спадщину, в т.ч. право на земельну частку (пай), фактично прийняли в рівних частинах її сини [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] його брат [PERSON] , а після смерті [PERSON] його донька, позивачка по справі [PERSON] . Відповідно до п. 17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки факт володіння на праві приватної власності земельними частками (паями) [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження, а тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити і визнати за позивачкою, як за спадкоємцем за\~законом першої\~черги, право на земельні частки (паї) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), на землях колишнього КСП «Василівське» Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved