Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 03 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі позивач, ТОВ «Фінпром маркет») звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 травня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 8924877, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 000,00 грн. строком на 360 днів та зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 0,998% на день. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за цим договором. Станом на день подання позову, заборгованість за кредитним договором становить 21 280,50 грн., з яких: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 780,50 грн. сума заборгованості за процентами; - 4 500,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитами, позивач просить суд стягнути з відповідач на свою користь заборгованість у загальному розмірі 21 280,50 грн. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги визначала частково, але просила суд зменшити суму заборгованості, вказуючи на її непропорційність та несправедливість. 1.3. Позиція учасників справи у судовому засіданні. У судове засідання учасники справи не прибули. Представник позивача у тексті позову просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 01 травня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 8924877, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 000,00 грн. строком на 360 днів та зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 0,998% на день. За договором факторингу позивач набув права вимоги за цим договором. Станом на день подання позову, заборгованість за кредитним договором становить 21 280,50 грн., з яких: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 780,50 грн. сума заборгованості за процентами; - 4 500,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. 2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно повернення кредитну, вони врегульовані відповідними положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). 2.3. Позиція суду. Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач дійсно порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернув кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України. Окрім того, судом встановлено, що договірні відсотки була нараховані позивачем в межах строку кредитування, що відповідає правильному застосуванню положень ст.ст.625, 1048 ЦК України. Оскільки судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, а позивачем здійснено нарахування договірних процентів в межах строку кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 9 000,00 грн., а також відсотків за користування кредитом у розмірі 7 780,50 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 4 500,00 грн., суд зазначає, що за правилами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка у розмірі 4 500,00 грн. була нарахована кредитором у період дії на території України воєнного стану, вона не може бути стягнута з відповідача, а тому в цій частині позову необхідно відмовити. 2.4. Щодо розподілу судових витрат. 2.4.1. Судовий збір. Зважаючи на те, що суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 910,06 грн. (2 422,40 х (16 780,50 / 21 280,50)). 2.4.2. Витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. є співмірним із критеріями, передбаченими ч.4 ст.137 ЦПК України, а також підтверджується наданими суду доказами, їх слід також стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог, що становить 3 548,25 грн. (4 500,00 х (16 780,50 / 21 280,50)). На підставі наведеного та

Outcome: partial