Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У серпні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», в особі представника Семененка А.О., звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2024 матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу передано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/005123. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] . 13.06.2023 о 16 год. 00 хв. в м. Київ, на просп. Лобановського, 150 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до європротоколу від 13.06.2023 [PERSON] визнав вину у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На підставі заяви страхувальника було складено страховий акт та розраховано розмір страхового відшкодування у розмірі 28939,99 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3287923. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 19085,46 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в порядку регресу у розмірі 9854,53 грн та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Разом з цим, відповідач у липні 2024, листопаді 2024, лютому 2025 та червні 2025 подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2023 о 16 год. 00 хв. в м. Київ, на просп. Лобановського, 150, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Відповідно складеному європротоколу [PERSON] визнав вину у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Власником транспортного засобу «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] був припаркований. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Універсальна», що підтверджується сертифікатом № 3014/261/005123. В момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] перебував під керуванням водія [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3287923 в ПрАТ «СК «Універсальна». На підставі заяви страхувальника було складено страховий акт № G-13847-1 та розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 28939,99 грн. ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 28939,99 грн страховиком відповідача передбачено безумовну франшизу, що також входить в різницю. Виплата підтверджується платіжною інструкцією № 49658 від 22.06.2023. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 19085,46 грн. 22.01.2024 позивач звернувся до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, але останній вимогу в добровільному порядку не виконав. Як вбачається з матеріалів справи, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 9854,53 грн. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України «до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки». Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 'У Постанові Верховного суду України від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Таким чином Позивач виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Різниця між завданою шкодою Відповідачем і шкодою яка відшкодувалася Страховою компанією Відповідача становить: 9854,53 грн = 28939,99 грн (розмір завданої шкоди) - 19085,46 грн (сума відшкодування). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved