Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ «ФК АЙКОНС», від імені якого діє представник- адвокат Пархомчук С.В., звернувся в підсистемі «Електронний суд» з позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на статті 524, 526, 533, 536, 610, 611, 625, 629, 1049,1050 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3261910872/520444 від 08.06.2020 в сумі 8 500,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн; простроченої заборгованості за комісіями і відсотками в розмірі 6 500,00 грн, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2020 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3261910872/520444 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. За умовами кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн, дата надання кредиту: 08.06.2020, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 2,5% в день. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт www.eurogroshi.com.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства. ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» свої зобов`язання за умовами договору виконало, 08.06.2020 на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] перерахувало кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. 20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №3261910872/520444 від 08.06.2020, укладеним з [PERSON] 25.08.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №3261910872/520444 від 08.06.2020, укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором станом на 28.03.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 500,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6 500,00 гривень, які позивач просить стягнути на свою користь. Ухвалою судді від 04 серпня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 вересня 2025 року. У період з 05.08.2025 по 01.09.2025 головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року поновлено представнику позивача строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувано в АТ «Райффайзен Банк» докази, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 02 жовтня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України. 02 жовтня 2025 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю у приміщенні суду електропостачання та мережі «Інтернет», призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2025 року. 21 жовтня 2025 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді Бабич Н.С. у відпустці, призначено підготовче засідання на 11 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 16 грудня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 25 листопада 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Пархомчука С.В., що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким йому направлялась судова повістка та копія ухвали суду від 25 листопада 2025 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 16 грудня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 08 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено електронний договір про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 (Індивідуальна частина) шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R51985 (далі -договір № 3261910872/520444), паперова копія якого додана до позовної заяви ( а.с. 24-27). Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 07.07.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом ( п.1.4). Згідно з п. 2.3 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 3261910872/520444 є графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту. Згідно з довідкою ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» клієнта [PERSON] ідентифіковано товариством в інформаційно - телекомунікаційній системі www.eurogroshi.com.ua шляхом відправки 08.06.2020 одноразового ідентифікатора R51985 на номер телефону [NUMBER] ( а.с. 19). Відповідно до інформації ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» №2025-ПО/209 від 09.07.2025 08.06.2020 о 12:55:11 успішно перераховано на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 2000,00 грн ( а.с. 34-37). Номер карткового рахунку [NUMBER] зазначено [PERSON] у розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020. Відповідно до інформації АТ «Райффайзен банк» № 81-15-9/12409-БТ від 26.09.2025 на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] ( а.с. 93). Згідно з випискою по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 08.06.2020 по 09.06.2020 на рахунок зараховано суму 2 000,00 грн 08.06.2020 ( а.с. 94). 20 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/21, відповідно до п. 1.1 якого на умовах встановлених договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржникіа за кредитними договорами (портфель заборгованості). Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 договору ( п. 6.2). Пунктом 7.1 договору передбачено, що в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами договору складає 258 014, 52 грн. Відповідно до п. 7.2 договору фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана у п. 7.1 договору на вказаний у реквізитах рахунок протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору. Згідно з п. 13.1 договору факторингу №1-20/08/21 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30 січня 2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних обов`язків сторонами. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-20/08/21 від 20.08.2021, підписаного директором ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та директором ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3261910872/520444 від 08.06.2020 на загальну суму 8 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6 500,00 грн - сума заборгованості за процентами, перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (а. с. 18). 25 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ « ФК АЙКОНС» укладено договір відступлення прав вимоги №1-25/08/2021, відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредиторові належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі та приймає на себе усі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються ( відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених цим договором ( а.с. 20-21). Згідно з п. 1.2. договору в дату підписання цього договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув прав вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони кредитора за кредитним договором. Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість прав вимоги за договором становить 263 014,52 грн. Згідно з п. 6.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 3169 від 25.08.2021 ТОВ « ФК АЙКОНС» перерахувало ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» 263 014,52 грн оплату згідно з договором про відступлення права вимоги №1-25/08/2021 від 25.08.2021 (а. с. 40). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-25/08/2021 від 25.08.2021, підписаного уповноваженими представниками ТОВ « ФК АЙКОНС» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», завіреними печатками підприємств, право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 3261910872/520444 від 08.06.2020 на загальну суму 8 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6 500,00 грн - сума заборгованості за процентами, перейшло до ТОВ « ФК АЙКОНС» (а. с. 17). 31 березня 2025 року позивач направив відповідачу за зареєстрованим місцем проживання вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.15). Доказів її виконання відповідачем матеріали справи не містять. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №3261910872/520444 від 08.06.2020 [PERSON] заборгованість станом на 28.03.2025 складає 8 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6 500,00 грн - сума заборгованості за процентами ( а.с. 16). За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію » відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію » у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно достатті12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», чинної станом на час укладення договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом наведених норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020, який містить особисті дані позичальника [PERSON] : реквізити паспорта, адресу місця реєстрації, РНОКПП, номер телефону, визначені умови видачі кредиту та погоджені умови кредитування ( а.с.24-27). Для підписання кредитного договору позичальник [PERSON] використав електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Згідно з довідкою ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» клієнта [PERSON] ідентифіковано товариством в інформаційно - телекомунікаційній системі www.eurogroshi.com.ua шляхом відправки 08.06.2020 одноразового ідентифікатора R51985 на номер телефону [NUMBER] ( а.с. 19). Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Первісний кредитор ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти позичальнику, що підтверджується інформацією ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» №2025-ПО/209 від 09.07.2025, згідно з якою 08.06.2020 о 12:55:11 було успішно перераховано на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 2000,00 грн ( а.с. 34-37). Вказаний картковий рахунок № [NUMBER] зазначено [PERSON] у розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 ( а.с.23 зв.ст.). Належність електронного платіжного засобу (ЕПЗ) № [NUMBER] [PERSON] підтверджена інформацією АТ «Райффайзен банк» № 81-15-9/12409-БТ від 26.09.2025. Згідно з випискою по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 08.06.2020 по 09.06.2020 08.06.2020 на рахунок зараховано суму 2 000,00 грн ( а.с. 93-94). Таким чином, встановлені судом обставини справи та надані позивачем на їх підтвердження докази є достатніми для висновку про належне укладення договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 первісним кредитором ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» з відповідачем [PERSON] в електронній формі та отримання останнім кредитних коштів у сумі 2 000,00 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» до позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС» позивач надав: -копію договору факторингу № 1-20/08/21 від 20.08.2021, укладеного між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП»; копію витягу реєстру боржників до договору факторингу № 1-20/08/21 від 20.08.2021, підписаного директорами ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та завіреними печатками підприємств, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 ( а.с.18, 28-31); - копію договору відступлення прав вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС»; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 25.08.2021 № 3169 про оплату коштів згідно з договором про відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021; копію витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 підписаного представниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАН ГГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС» та завіреними печатками підприємств, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020; копію вимоги [PERSON] (а.с.15, 17, 20-23, 40). Питання дійсності договорів: факторингу № 1-20/08/21 від 20.08.2021, укладеного між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та відступлення прав вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС», у встановленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання вказаних договорів недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів. Таким чином, на підставі договору факторингу № 1-20/08/21 від 20.08.2021, укладеного між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП». На підставі договору відступлення прав вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС», право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 перейшло до позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОНС». Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №3261910872/520444 від 08.06.2020 [PERSON] , заборгованість станом на 28.03.2025 складає 8 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн -заборгованість за тілом кредиту, 6 500,00 грн - заборгованість за процентами ( а.с. 16). Зазначена сума заборгованості відповідачем не спростована. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020, договорів факторингу № 1-20/08/21 від 20.08.2021 та відступлення прав вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, беручи до уваги, що позивач надав достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №3261910872/520444 від 08.06.2020 у розмірі 8 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн -заборгованість за тілом кредиту, 6 500,00 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Положеннями частин першої, другої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частинами четвертою-шостою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 22 травня 2024 року у справі №754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на свій подібний висновок, викладений у її постанові від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21, зазначила, що у розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Також, посилаючись на близькі за змістом висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі №754/8750/19, вказала, що водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved