Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: Великолучківська сільська рада, виконавчий комітет Великолучківської сільської ради, Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, військова частина [NUMBER] , [INFO] та [INFO] про оголошення особи померлою. Заява мотивована тим, що 17.02.2014 року заявник зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №7. Після укладення шлюбу вони стали проживати за адресою: [ADDRESS] . Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . [INFO] чоловіка заявника [PERSON] було мобілізовано до Збройних Сил України. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 25.01.2025 року №51-РС її чоловіка [PERSON] було призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , ВОС 100915А, який прибув з військової частини [NUMBER] з 02.02.2025 року. 22.03.2025 року чоловік заявника під час розмови із нею в телефонному режимі повідомив їй, що його відправляють на позицію і звідти на зв`язок виходити не буде. 12.04.2025 року заявнику надійшло сповіщення №482 з [INFO] , в якому сповістили про те, що її чоловік [PERSON] зник безвісти 22.03.2025 року під час виконання бойового завдання в районі населенного пункту Верхньокамянське Бахмутського району Донецької області. В той же день, заявником до Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області було подано заяву про безвісті зниклого її чоловіка та слідчим було віддібрано ДНК від сина. Також по даній заяві було внесено відомості до ЄРДР, правова кваліфікація ч.1 ст.115 КК України. Наказом №966 від 26.04.2025 року командира військової частини [NUMBER] була створена відповідна комісія для проведення службового розслідування для з`ясування причин та обставин даного факту. Під час службового розслідування було встановлено, що 22.03.2025 року в період часу з 18 год. 30 хв., по 19 год. 10 хв., збройні формування російської федераціїздійснювали обстріл з АГС по вогневим позиціям ВОП 54511 «ПЕГАС» 1 стрілецького батальйону в/ [NUMBER] , під час якого чоловік заявника виконував бойове завдання і перебував на даній вогневій позиції. Під час такого обстрілу її чоловік отримав поранення не сумісні з життям. Евакуація тіла не проводилась у зв`язку з постійним обстрілом з боку противника. Відповідно до акту службового розслідування, факт отримання поранення чоловіком заявника, які не сумісні з життям підтверджується свідченнями військовослужбовців в/ч [NUMBER] , які перебували неподалік даної позиції. Оскільки евакуація тіла загиблого чоловіка [PERSON] не проводилась у зв`язку із постійним обстрілом, то він вважається безвісти зниклим. Від дня загибелі чоловіка пройшло більше 6 місяців і до цього часу евакуація тіла не проведена, але без судового рішення встанволення факту смерті чоловіка є неможливим, що і стало підставою для заявника звернення до суду із заявою про оголошення її чоловіка померлим. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було надано заінтересованим особам подати письмове пояснення щодо заяви. 24.11.2025 року від представника заінтересованої особи [INFO] Гришко К.В. надійшли письмові пояснення щодо заяви, в якому останній заперечує щодо задоволення заяви заявника, оскільки факт смерті повинен підтверджуватися документами, які видані офіційними органами державної влади України, а тому відсутні підстави для встановлення факту його смерті у порядку, визначеному п.8 ч.1 ст.315 та ст.317 ЦПК України. Крім цього, при зазначених заявником обставин без ідентифікації тіла та безспірного підтвердження смерті саме [PERSON] , доводи щодо факту смерті вказаної особи засновані на припущеннях. Також, відповідно до вимог ч.2 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у звязку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення шести місяців. Тобто, у ч.2 ст.46 ЦК України законодавець чітко визначив, з настанням якої події пов`язаний початок перебугу строку, коли суд може оголосити фізичну особу померлою, а саме день закінчення воєнних дій. У зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою в порядку ч.2 ст.46 ЦК України. Враховуючи факт відсутності будь-яких обєктивних даних щодо смерті солдата [PERSON] , представник заінтересованої особи вважає, що вказного військовослужбовця необхідно вважати безвісти відсутнім, до оголошення померлим згідно рішення суду, відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України. Також представник заінтересованої особи зазначає, що жодним свідком та документом достеменно не підтверджується факт смерті. У наданих суду письмових доказах не наведено відомостей про смерть [PERSON] , жодна особа безпосередньо не бачила його загибелі. 27.11.2025 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. надійшли письмові пояснення щодо заяви в яких останній заперечив щодо задоволення заяви, оскільки відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлим після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Також, ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України від 22.12.2022 року №309. У свою чергу, що Наказ №309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад на територій України від 28.02.2025 року №376, яким був затверджений новий Порядок територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Зокрема, підрозділом 3 розділу 1 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, визначено, що з 07.08.2024 року Званівська сільська територіальна громада Бахмутського району Донецької області відноситься до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Відповідно, село Верхньокам`янське відноситься до Званівської сільської територіальної громади Бахмутського району Донецької області. Таким чином, звернення до суду з даною заявою про оголошення військовослужбовця [PERSON] померлим є передчасним. Крім цього, представник заінтересованої особи зазначає, що зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України, то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Заявник [PERSON] та її представник Попович В.І. в судовому засіданні підтримали подану заяву про оголошення [PERSON] померлим та просили суд її задовольнити з підстав зазначенних у ній. Представник заінтересованих осіб [INFO] та [INFO] Гришко К.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлим та просив суд у задоволенні заяви відмовити з підстав зазначених в поданих письмових поясненнях. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України- Тіщенко А.В. в судовому засіданні заперечив щодо щодо задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлим та просив суд у задоволенні заяви відмовити з підстав зазначених в поданих письмових поясненнях. Представник заінтересованої особи Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області та виконавчого комітету Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Коштура В.О. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] Жмайло О.В. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву заяву про розгляд справи без участі їхнього представника та за наявними у матеріалами справи документами. Заслухавши пояснення заявника та її представника, представників заінтересованих осіб, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд робить висновок про таке. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 12.03.2015 року, [PERSON] народилася [INFO] та значиться зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Із повторного Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.2025 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 17.02.2014 року у виконкомі Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №7, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2016 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Із Сповіщення сім`ї №482 за №4992 від 12.04.2025 року слідує, що [INFO] сповіщає [PERSON] про те, що її чоловік, командир стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] , солдат [PERSON] , зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населенного пункту Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області 22.03.2025 року (а.с. 12). 12.04.2025 року СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР, номер кримінального провадження: 12025071120000266, на підставі заяви [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] , в період часу з 22.03.2025 року по 12.04.2025 року, військовослужбовець в/ч [NUMBER] , який проходив військову службу в районі населенного пункту [ADDRESS] , не виходить на зв`язок та місце його фактичного перебування є невідоме (а.с. 13). Із Довідок №427/309 від 24.04.2025 року та №426/414 від 24.04.2025 року виданих командиром військової частини [NUMBER] вбачається, що солдат [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 02.02.2025 року по 23.03.2025 року (а.с. 14, 15). Із Витягу із Наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №33 від 02.02.2025 року слідує, що солдата [PERSON] призначеного наказом командира в/ч [NUMBER] (по особовому складу) від 31.01.2025 року №51-РС на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , ВОС- 100915А, який прибув з в/ч [NUMBER] з 02.02.2025 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 03.02.2025 року. Вважати таким, що з 02.02.2025 року прийняти на посаду та приступив до виконання обов`язків за посадою (а.с. 16). Згідно з Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) №966 від 26.04.2025 року було призначено службове розслідування стосовно зникнення безвісти 22.03.2025 року солдата [PERSON] та складено Акт службового розслідування від 02.05.2025 року (а.с. 17-22). 02.05.2025 року командиром в/ч [NUMBER] (з основної діяльності) було видано наказ №1635 від 02.05.2025 року «Про результат службового розслідування стосовно зникнення безвісти солдата [PERSON] 22.03.2025 року» (а.с. 23-25). В матеріалах справи міститься Службове розслідування стосовно зникнення безвісти солдата [PERSON] 22.03.2025 року, доповідь по факту безвісти зникнення військовослужбовця солдата [PERSON] [INFO] , Оперативного командування « [INFO] » військова частина [NUMBER] , пояснення військоувослужбовців та Витяг з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20250715-00057314 від 15.07.2025 року (а.с. 26-29). Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою ( п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (ст.ст. 305-309 ЦПК України). Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. За приписами ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зробила висновок, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або зявляться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09.12.2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі №309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу №309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 82-84 постанови). Окремо суд зауважує, що Наказ № 309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025 року, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини та мета з якою їй необхідно оголосити особу померлою свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до обставин цієї справи ймовірна загибель [PERSON] відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Верхньокамянське Званівської сільської громади Бахмутського району Донецької області, де збройні формування російської федерації здійснювали обстріл з АГС по вогневим позиціям ВОП 5411 «ПЕГАС» 1 стрілецького батальйону військової чатсини [NUMBER] , врезультаті чого останній отримав поранення не сумісні з життям, евакуація тіла не проводилася у зв`язку із постійним обстрілом з боку противника. При цьому, суд враховує, що відомості про місце перебування [PERSON] , а також про те, що він перебуває у полоні в матеріалах справи відсутні. Враховуючи те, що належними доказами підтверджено факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] , як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження служби більше шести місяців, а сукупність досліджених доказів підтверджує, що [PERSON] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , міг загинути в районі населеного пункту Верхньокамянське Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, виконуючи службові обов`язки, пов`язані із захистом Батьківщини, суд виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і [PERSON] слід оголосити померлим. При цьому судом встановлено, що події ймовірної загибелі [PERSON] мали місце 22.03.2025 року, отже саме ця дата має бути визначена датою смерті. Місцем смерті [PERSON] слід вважати населений пункт Верхньокамянське Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved