Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

У червні 2024 року позивач Департамент патрульної поліції звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позивач посилається на те, що 15.03.2021 року, близько 23 год. 40 хв у м. Києві, по вул. Хрещатик 38, під час несення служби з охорони громадського порядку, в складі наряду Рубін - 606, керуючи службовим трансортним засобом «Toyota Prius» номерний знак [NUMBER] (на синьому фоні) зі сторони пл. Європейська, здійснюючи зміну напрямку руху, а саме розворот з крайньої правої смуги з увімкненим проблисковим маячком не впевнився в безпечності маневру в результаті чого, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mersedes-Benz» GLE 350D номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті чого транспорні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року у справі №761/11595/21, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року у справі №761/44314/21, позовні вимоги гр. [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 113098,00 грн., моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., судовий збір в сумі 1284,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10302,60 грн., загальною сумою 129684,60 грн. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області 26.07.2023 було здійснено безспірне списання коштів з рахунку Департаменту патрульної поліції на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року у справі №761/44314/21, на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 113098,00 грн., моральої шкоди в розмірі 5000,00 грн., судового збору в сумі 1284,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10302,60 грн., загальною сумою 129684,60 грн. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження за відсутності позивача та його представника. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача як з особи, винуватої у спричиненні шкоди, в порядку регресу грошові кошти у розмірі 129684,60 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2024 відкрито провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліціїдо [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 27.09.2024 судом отримано клопотання від відповідача про відкладення (перенесення) судового засідання в зв`язку з перебуванням на службі в органах патрульної поліції на денній зміні. 08 грудня 2024 відповідач в системі «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення у справі, в яких проти позову заперечує, зазначає про відсудність норми щодо матеріальної відповідальності поліцейських. Вказував, що службовий транспорт було пошкоджено під час під час служби по охороні громадського порядку, а не внаслідок самовільного використання автомобіля в особистих цілях. Зазначав, що позивачем не доведено завдання шкоди внаслідок умисних протиправних дій. Звертав увагу суду, що з відповідача вже вирахувано з грошового забезпечення матеріальну шкоду, що підтверджується наказом № 1276 від 23.06.2023. Судом встановлено, що 15.03.2021 року, близько 23 год. 40 хв у м. Києві, по вул. Хрещатик 38, під час несення служби з охорони громадського порядку, в складі наряду Рубін - 606, керуючи службовим трансортним засобом «Toyota Prius» номерний знак [NUMBER] (на синьому фоні) зі сторони пл. Європейська, здійснюючи зміну напрямку руху, а саме розворот з крайньої правої смуги з увімкненим проблисковим маячком не впевнився в безпечності маневру в результаті чого, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mersedes-Benz» GLE 350D номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті чого транспорні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року у справі №761/11595/21, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Під час вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з УПП у місті Києві ДПП, а отже вчинив адміністративне правопорушення під час виконання службових обов`язків. Зазначені обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року у справі № 761/44314/21 і не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи (частина 5 статті 82 ЦПК України). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року у справі №761/44314/21, позовні вимоги гр. [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 113098,00 грн., моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., судовий збір в сумі 1284,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10302,60 грн., загальною сумою 129684,60 грн. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області 26.07.2023 було здійснено безспірне списання коштів з рахунку Департаменту патрульної поліції на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року у справі №761/44314/21, на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 113098,00 грн., моральої шкоди в розмірі 5000,00 грн., судового збору в сумі 1284,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10302,60 грн., загальною сумою 129684,60 грн., що підтверджується повідомленням 7-06-08/5743. Відповідно до частини 1статті 17 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі Закон №580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. При цьому згідно з частиною 1 статті 59 зазначеного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1статті 19 Закону №580-VIII). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 статті 1172 ЦК). Згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа у разі завдання з її вини шкоди третім особам, яку відшкодовано відповідно до закону військовою частиною, установою, організацією, закладом, відшкодовує військовій частині, установі, організації, закладу завдану шкоду в порядку, передбаченому цим Законом та іншими законами України. У постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 200/22363/16-а (провадження № 11-720апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що відшкодування шкоди в порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства, що унеможливлює звернення з таким позовом до адміністративного суду. Отже, правовідносини між сторонами у справі не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, не спрямовані на захист прав свобод та інтересів особи від порушень із боку суб`єкта владних повноважень й не стосуються оскарження дій останнього, а виникли з деліктного зобов`язання в наслідок заподіяння шкоди. Предметом розгляду є відшкодування шкоди в порядку регресу, тобто вирішення приватноправових відносин. Співробітник поліції, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт не під час здійснення адміністративно-владних повноважень, а допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони завдання шкоди особі. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 760/15085/18 (провадження № 61-22192св19), від 08 червня 2022 року у справі №559/2801/19 (провадження № 61-10770св21) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 452/3423/19 (провадження № 61-14959св21). При цьому, суд звертає увагу, що норми Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачають обмеження матеріальної відповідальності поліцейського за шкоду, завдану органу, в якому такий поліцейський проходить службу. Разом з тим, чинне законодавство не передбачає обмежень щодо матеріальної відповідальності поліцейського за шкоду, спричинену третій особі. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про від відшкодування шкоди" з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди. Підставою даної позовної заяви є заподіяння відповідачем шкоди третій особі - власнику транспортного засобу, який було пошкоджено внаслідок вчинення відповідачем винних протиправних дій. Оскільки Департамент патрульної поліції виконав обов`язок відповідача перед третіми особами щодо відшкодування заподіяної школи на підставі норм ЦК України, Департамент патрульної поліції отримав право зворотної вимоги щодо такого відшкодування в тому самому обсязі, в якому таке право має особа, безпосередньо якій таку шкоду було завдано. Суд не бере до уваги заперечення відповідача про вирахування з грошового забезпечення [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди на суму 40260,00 грн. з огляду на те, що вказане відшкодування УПП департаменту поліції здійснене на відшкодування за пошкоджений службовий автомобіль. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що відповідач під час вчинення правопорушення проходив службу в поліції, виконував службові обов`язки, згодом був визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення; встановивши, що право зворотної вимоги (регресу) виникло у позивача з 26.07.2023 року, тобто з моменту виконання позивачем зобов`язання щодо відшкодування шкоди, тобто, законом не встановлені обмеження щодо відшкодування відповідачем сплачених в рахунок виконання зобов`язання з відшкодування шкоди грошових коштів; відповідач має обов`язок сплатити на користь позивача грошову суму в розмірі 129684,60 грн., тобто у розмірі фактично виплаченого відшкодування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved