Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7463134, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн. 01.07.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 01072025, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема право вимоги за кредитним договором № 7463134 від 19.07.2023 року до [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 56416,50 грн., з яких: 14000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 41016,50 грн. - заборгованість за відсотками та 1400 грн. заборгованість за комісійними винагородами. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 56416,50 грн., згідно кредитного договору № 7463134 від 19.07.2023 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 21.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 19.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7463134, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн., строком на 105 днів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду (15 днів) 1,05 % від суми кердиту в день, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів) 3,00 % від суми кредиту в день. Згідно п. 1.5.1. Кредитного договору, комісія за надання кредиту становит 1400.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжним дорученням від 19.07.2023 року № 105611279, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Мілоан». Отже, ТОВ «Мілоан» виконало умови кредитного договору. Із розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що останній здійснював часткові платежі на погашення суми кредиту та процентів, що свідчить про визнання ним умов договору та свого зобов`язання. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 7463134 від 19.07.2023 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 01.07.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 01072025, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема право вимоги за кредитним договором № 7463134 від 19.07.2023 року до [PERSON] . У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, станом на 09.10.2025 р. у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» у розмірі 56416,50 грн., з яких: 14000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 41016,50 грн. - заборгованість за відсотками та 1400 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 7463134 від 19.07.2023 року в розмірі 56416,50 грн., з яких: 14000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 41016,50 грн. - заборгованість за відсотками та 1400 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved