Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідачів щодо предмета спору. Представник адвокат Раврик І.Д., діючи в інтересах довірителя [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до: - Галицької міської ради; - Малик О. І., та просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0.08 га., що за адресою: [ADDRESS] , яка, твердженням позивача, була надана у приватну власність [PERSON] рішенням Виконавчого комітету Вікторівської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від березня 1991 року № 11/3. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] є онуком померлої [INFO] [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за змістом якого земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0.08 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON] . Позивач є таким, що прийняв спадщину, проте приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бродович Л.Я. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Відтак, наявні передумови для визнання права в судовому порядку. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи позивач, його представник - адвокат Раврик І.Д. в судове засідання не з`явились. Представником скеровано заяву, за змістом якої представник просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач - Галицька міська рада в судове засідання представника не скерувала. Представницею Гречух О. скеровано заяву, за змістом якої рада позов визнає, просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Скерувала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечила щодо його задоволення та подальшого розгляду справи у її відсутності. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). Позивач [PERSON] є онуком померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 8-10). За життя [PERSON] склала заповіт, за змістом якого земельну ділянку площею 0.08 га., що знаходиться у селі Вікторів, яка була надана [PERSON] для будівництва житлового будинку та господарських будівель рішенням виконавчого комітету Вікторівської сільської ради від 03 березня 1991 року заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Виконавчого комітету Вікторівської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від березня 1991 року №11/3 вирішено виділити земельну ділянку [PERSON] під будівництво індивідуального житлового будинку згідно генерального плану забудови села Вікторів за рахунок земель вільного присадибного фонду в межу з гр. [PERSON] в розмірі 0.08 га. (а.с. 13). Земельна ділянка, виділена рішенням Виконавчого комітету Вікторівської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від березня 1991 року №11/3, площею 0,08 га [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується копією довідки Вікторівського старостинського округу №69/13-13 від 16 квітня 2025 року(а.с.16). Приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бродович Л.Я. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючих документів (а.с. 15). 3.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захист у порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок\~добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи клопотання учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, відсутності представників, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, їх представників. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259\~ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 4 статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачами позову суперечить закону, відтак суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд в загальному порядку. На час набуття [PERSON] права на земельну ділянку березень 1991 року правовідносини в частині прав на землю регулював Земельний кодекс Української РСР від 18 грудня 1990 року N 561-XIIс (далі - ЗК УРСР). Відповідно до статті 6 ЗК УРСР, у довічне успадковуване володіння земля надається громадянам Української РСР для, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Відповідно до статті 18 ЗК УРСР, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва… Відповідно до статті 67 ЗК УРСР, громадянам Української РСР за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів у довічне успадковуване володіння надаються земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Незважаючи на те, що в рішенні виконавчого комітету Вікторівської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від березня 1991 року №11/3 не визначено вид права на земельну ділянку, передану спадкодавцю [PERSON] , однак враховуючи дискреційні повноваження сільської ради станом на березень 1991 року, суд констатує, що спірна земельна ділянка надана спадкодавцю [PERSON] у довічне успадковане володіння. Згідно зі статями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У постанові від 20 листопада 2019 року, ухваленій у справі № 368/54/17 Верховний Суд у складі Великої Палати виснував, що право довічного користування земельної ділянки може бути визнано, таким що успадковане вищевказаними позивачами за первісним та зустрічним позовом, оскільки право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, а отже судом апеляційної інстанції неправильно застосовані наведені норми матеріального права, внаслідок чого безпідставно вирішено відмовити у задоволенні як первісного, так і зустрічного позову. Оскільки оспорюване право спадкодавця на земельну ділянку є правом довічного успадковуваного володіння і таке відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, а тому право довічного успадковуваного володіння спірною земельною ділянкою слід визнати за позивачем, відтак позов слід задовольнити частково. На підставі наведеного та

Outcome: partial