Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в особі керівника Сердійчук Я.Я. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором №83544142 від 05.12.2024 в сумі 16 240,00 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що 05.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» і [PERSON] за допомогою вебсайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позивача, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 83544142. Зазначив, що у вказаному Договорі передбачені всі його істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Зауважував, що зазначений Кредитний договір укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Посилався, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника. Відповідач, підписавши кредитний договір та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим Договором, однак не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Зазначив, що 02.10.2025 було укладено договір № 02-10/25 відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 83544142. Посилався, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №83544142 від 05.12.2024, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16 240,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12 080,00 грн. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Рух справи Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 28 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс», проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до правил статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 05 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір №83544142, відповідно до п. 2.1 якого Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим Договором. Типом кредиту є кредит (а.с. 33-38). Згідно з п. 2.2, 2.3 Договору сума кредиту - 4 000,00 грн, строк користування кредитними коштами складає 365 днів, який починається з 05.12.2024 та закінчується 04.12.2025 (включно) та складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Відповідно до п. 2.4. Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.12.2024 (рекомендована дата платежу). Відповідно до п. 2.5. Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 04.12.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 3,65 % відсотків річних (денна процентна ставка - 0,01 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 2.6-2.7 договору). Вказаний Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором NzkzMTA4. Крім того, 05.12.2024 [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Кредитного договору №83544142 від 05.12.2024 - Графік розрахунків (платежів) та Заяву-Анкету клієнта (а.с. 49-53). ТОВ «Еко Фін» 05 грудня 2024 року перерахувало грошові кошти у сумі 4 000,00 грн на рахунок [PERSON] , зазначений нею у п. 10 Кредитного договору, що підтверджується наданою позивачем квитанцією №43341-84986-47523, сформованою ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 23). Згідно з випискою за кредитом перед ТОВ «Еко Фін», сформованою ТОВ «Еко Фін», [PERSON] станом на 02.10.2025 має заборгованість за кредитним договором №83544142 від 05.12.2024 в сумі 16 080,00 грн, з яких: заборгованість за тілом становить 4 000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 12 080,00 грн (а.с. 25-26). З наданої виписки вбачається, що відсотки нараховані [PERSON] згідно з п. 2.6, 2.7 Кредитного договору, жодних погашень по тілу кредиту та по відсоткам відповідачем за період з 05.12.2024 по 02.10.2025 не здійснювалося. 02 жовтня 2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено Договір факторингу №02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників (а.с. 28-32). У п. 7.1 договору факторингу сторони визначили ціну договору - 49 560,00 гривень. Згідно з п. 11.6. договору факторингу цей договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін. Будь- які зміни та доповнення до цього Договору є чинними за умови підписання їх Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін. Відповідно до копії платіжної інструкції №0562070000 від 07.10.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» перерахував ТОВ «Еко Фін» 49 560,00 гривень, призначення платежу: «сплата зг. Договору відступлення прав вимоги №02-10/25, без ПДВ» (а.с. 39). 02 жовтня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Еко Фін» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 02.10.2025 та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за Договором №02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 02.10.2025 (а.с. 40, 41). Як убачається з Реєстру боржників до Договору №02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 02.10.2025, ТОВ «Еко Фін» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №83544142, у сумі 16 080,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 4 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 12 080,00 грн (а.с. 42-45). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №83544142, складеним ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість останньої становить 16 240,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4000,00 грн, заборгованість за відсотками - 12 240,00 грн, з яких за період з 03.10.2025 по 06.10.2025 включно [PERSON] було нараховано 160,00 грн за відсотковою ставкою 1% денних (а.с. 27) 08 жовтня 2025 року позивачем було направлено на електронну поштову адресу « [INFO] » вимогу про дострокове погашення заборгованості Вих. №16239383 від 07.10.2025 (а.с. 20-21). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Як було установлено судом, 05 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір №83544142, з якого убачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору NzkzMTA4, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Також матеріали справи містять належні докази щодо надання ТОВ «Еко Фін» відповідачу кредиту в сумі 4 000,00 грн. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору про споживчий кредит/Кредитний договір №83544142 від 05 грудня 2024 року та отримання відповідачем коштів в сумі 4 000,00 грн. Крім того, докази, додані до позовної заяви підтверджують, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладеного договору, а тому до ТОВ «Факторинг Партнерс» від ТОВ «Еко Фін» перейшло право вимоги за договором №83544142 від 05 грудня 2024 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 16 240,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - за тілом кредиту, та 12 080,00 грн - заборгованість зі сплати відсотків. У свою чергу, відповідач не надав свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості, відтак, відповідачем не спростований факт наявності та розміру заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №83544142 від 05 грудня 2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 16 240,00 гривень. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 9 000,00 грн. Так, судом установлено, що 02 липня 2024 року між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги, згідно з яким клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 61-64). Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що вартість узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору. У п. 4.3 договору сторони погодили, що факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги, який готується АО та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога. 03.10.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» підписали Заявку на надання юридичної допомоги №137, якою погодили надання адвокатським об`єднанням таких послуг по супроводу примусового стягнення з [PERSON] по договору №83544142: надання усної консультації - 2 години в сумі 3000,00 грн (1500,00/год), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години в сумі 6000,00 грн (3000,00/год) (а.с. 66). Крім того, позивачем надано Витяг з Акту №20 про надання юридичної допомоги від 10.10.2025, підписаний ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 67). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, як це закріплено положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України визначена процедура відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною на момент вирішення судом питання про розподіл судових витрат, чи тільки має бути сплачено. На думку суду, відсутність доказів оплати вказаних послуг не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, враховуючи позицію ВС, що викладена у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18. Таким чином, судом установлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які має сплатити позивач у заявленому розмірі, зокрема, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved