Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її сина. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] вона народила сина [PERSON] . Реєстрація його народження проведена [INFO] у виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. [INFO] малолітній син [PERSON] , внаслідок захворювання, помер під час перебування на лікуванні в Надвірнянській районній дитячій лікарні. З дозволу лікарів в цей же день вона забрала тіло померлої дитини додому для поховання. Оскільки медичний розтин трупа померлої дитини не проводився, тому лікарське свідоцтво про її смерть не видавалося. Без вказаного документу вона не змогла зареєструвати смерть сина в державному органі реєстрації актів цивільного стану. 26 вересня 2025 року Надвірнянським відділом ДРАЦС їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її сина, оскільки відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. 29 вересня 2025 року [PERSON] було отримано відповідь з КНП "Надвірнянська центральна районна лікарня" в якій зазначено, що запитувана нею інформація щодо підтвердження факту смерті її сина відсутня, оскільки в результаті стихійного лиха в архіві ЦРЛ медична документація була знищена. Встановлення факту смерті сина потрібно заявниці для оформлення своїх спадкових прав. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що коли її сину було 1 місяць він захворів, викликали швидку допомогу та приїхали до лікарні, дитина чхала, його почало судомити, в лікарні сказали, що у нього пневмонія, ввечері дитина померла. Розтин тіла не проводили. Жодного свідоцтва чи медичної довідки їй не видавали. Дитину поховали на сільському кладовищі в с. Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області. Представник заявника адвокат Гураш М.В. у судовому засіданні підтримав заяву з підстав, викладених у ній, зазначив, що в інший спосіб встановити факт смерті сина заявниці неможливо. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявницю вона знає, вони є сусідами. У заявниці народився син взимку та щось захворів, вона з ним поїхала у лікарню де він і помер. [PERSON] була на похороні, дитину похоронили на кладовищі в с. Добротів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] , син [PERSON] , помер у 1981 році. Він захворів та помер у лікарні. [PERSON] була на похороні. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вислухавши заявника, представника заявника, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області і на даний час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 6). 10 червня 1980 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.13). [INFO] [PERSON] народила народила сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки Добротівського Старостинського округу Ланчинської селищної ради № 219/02.2-22 від 29.09.2025 вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , згідно погосподарської книги № 1 (1980-1982рр.), особовий рахунок № [NUMBER] , похований на кладовищі в с. Добротів (а.с.8). Згідно довідки Добротівського Старостинського округу Ланчинської селищної ради № 260/02.2-22 від 27.11.2025 вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , згідно погосподарської книги № 1 (1980-1982рр.), особовий рахунок № [NUMBER] . На підставі яких документів було внесено відомість в погосподарську книгу про смерть [PERSON] не відомо, так як погосподарські книги з 1974 року по 1990 рік велися та зберігалися Ланчинською сільською радою народних депутатів. Після утворення Добротівської сільської ради народних депутатів у 1991 році дані книги були передані на утримання та зберігання виконавчому комітету (а.с.35). З відповіді КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради № 863 від 29.09.2025 вбачається, що на підтвердження факту смерті сина заявниці [PERSON] , [INFO] , адміністрація КНП «Надвірнянська ЦРЛ» повідомляє, що в закладі охорони здоров`я відсутня запитувана інформація з наступних причин. В результаті стихійного лиха, а саме наводнення, що мало місце з 23 по 27 липня 2008 року, була знищена в архіві ЦЛ медична документація, серед знищеної була і документація, яка містила необхідні відомості щодо смерті дитини (а.с.10). 26 вересня 2025 року заявник звернулася із заявою про реєстрацію смерті сина та видачу свідоцтва про смерть до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Надвірнянському районі Івано-Франківської області та їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки відсутній оригінал документа встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, що передбачено частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-УІ, які є підставою для реєстрації смерті фізичної особи. Також у вказаній відповіді зазначено, що актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , в архівах Надвірнянського районного відділу ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутній. Також проведено перевірку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, де не виявлено актового запису про смерть на вище вказаного громадянина. Для вирішення даного питання їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті сина, про що свідчить відповідь за №27/32.13.6-19 від 26.09.2025 року (а.с.9). Заявником до заяви на підтвердження факту смерті [PERSON] надано фотознімки з місця поховання на кладовищі з встановленим надгробком, який містить напис: « [PERSON] [INFO] » та фотознімки із зображенням тіла померлої дитини та обряду поховання (а.с.11-12). Згідно із п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Встановлення факту смерті сина має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадкових прав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги неможливість встановлення факту смерті в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення такого юридичного факту, оскільки іншим шляхом встановити цей факт неможливо, тому з метою захисту прав заявника, вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved