Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

\~Представник [PERSON] адвокат Міщенко П.В., звернувся до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт батьківства померлого (загиблого) [INFO] [PERSON] , [INFO] , по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона у період з 2007 року по 2017 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] . За час спільного проживання однією сім`єю вони перебували у відносинах, що притаманні подружжю, вели спільне господарство, формували спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, взаємоповагою, мали спільне місце проживання. За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але з врахуванням того, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано не було, відомості про батька дітей були записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув під час ведення бойових дій через збройну агресію росії. Про вказані обставини видано Довідку про причину смерті, Лікарське свідоцтво про смерть, Свідоцтво про смерть, здійснено реєстрацію актового запису про смерть. Крім цього, у [PERSON] були відібрані біологічні зразки під час перебування у морзі та в рамках кримінального провадження відкритого по факту смерті. Також військовою частиною [NUMBER] проведено службове розслідування за фактом смерті [PERSON] під час виконання ним бойового завдання. Таким чином, оскільки малолітні [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті свого батька [PERSON] але підтвердити факт батьківства заявник не може то питання прийняття спадщини неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] знаходиться у безпосередній залежності від визначення біологічного батьківства померлого [PERSON] . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 року заяву [PERSON] залишено без руху з наданням заявнику строку протягом п`яти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 36-38). У встановлений в ухвалі суду строк, заявник усунув недоліки позовної заяви, подавши нову редакцію заяви. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі (а.с. 82-83). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2025 року призначено у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу з використанням ДНК. Провадження по справі зупинено до отримання висновку судової молекулярно-генетичної експертизи. (а.с. 124-127). 16.09.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта № 297- МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого [PERSON] у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народжених громадянкою [PERSON] (а.с. 141-146). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2025 року провадження у справі було відновлено (а.с. 148-149). 05.11.2025 до суду надійшло клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Міщенка П.В. в якому просить провести розгляд справи про встановлення факту батьківства у судовому засіданні без участі заявника та її представника та залишити без розгляду заявлені раніше клопотання (а.с. 167-168). Представник Васильківського відділу ДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Твердохліб М.М., в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 164-166). Представник Деснянський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, що викладені у заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи висновок експерта, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані: мати [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: мати [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , помер [PERSON] [INFO] (а.с. 16). Згідно Довідки про причину смерті 55с/23доп, що видається для поховання, солдат [PERSON] , помер [INFO] від отриманих поранень внаслідок військових дій від осколкових поранень голови, тулуба і кінцівок (а.с. 17). Згідно із висновком експерта від 16.09.2025 №297-МГ встановлено, що вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] дійсно є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] матір`ю яких є [PERSON] , за результатами даного дослідження складає не менше ніж 99,99% (а.с. 140-146). Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Нормами частини другої статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народження за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється. Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі статтею 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до положень частини третьої статті 128 Сімейного кодексу України заяву про встановлення факту батьківства може бути подано матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Тлумачення норм статті 130 Сімейного кодексу України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Як вбачається із висновку експерта від 16.09.2025 №297-МГ встановлено що вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] дійсно є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] матір`ю, за результатами даного дослідження складає не менше ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] практично доведено (а.с. 140-146). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Аналізуючи дану статтю слід зазначити, що судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення доказів. За правилами ч. 2 ст. 102 ЦПК України - предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Тобто, відповідно до вимог національного законодавства та практики ЄСПЛ єдиним доказом кровного споріднення є висновок експерта (тест ДНК). Суд приходить до висновку, оскільки відповідно до висновку експерта від 16.09.2025 №297-МГ встановлено, що вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] дійсно є біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , за результатами даного дослідження складає не менше ніж 99,99%. та оскільки тест ДНК станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; доказова цінність такого тесту переважає будь-який доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved