Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

12 березня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 12 червня 2025 року постановлено ухвалу про витребування письмових доказів. 14 жовтня 2025 проведено підготовче судове засідання. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що отримавши 24 квітня 2007 року рішення Гадяцької міської ради про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою він почав будувати будинок для сина та на даний час майже завершив таке будівництво, однак не може його оформити, оскільки відсутній відповідний пакет документів. Представник Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, як і інші сторони у справі, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення повністю покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що 24 квітня 2007 року рішенням Гадяцької міської ради надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку та встановлення її меж в натурі в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Гадяцької міської ради від 22.02.2024 перейменовано [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорту від 24.01.2025 об`єктом нерухомого майна за адресою [ADDRESS] є будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 100,0 м2, з них житловий будинок літ. «А-2» площею 59,9 м2, гараж літ. «а» площе. 59,9м2, навіс літ. «а1» площею 40,1 м2. 10 березня 2025 року проведено технічне обстеження вказаного об`єкту нерухомого майна, про що експертом з технічного обстеження ФОП [PERSON] складено звіт №58-2025 ТО. За результатами проведеного технічного обстеження житловий будинок «А-2» площею забудови 59,90 м2, гараж «а» площею забудови 59,90 м2, навіс «а1» площею забудови 40,1 м2, що знаходяться по [ADDRESS] - встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Згідно довідки від 24.01.2025р., виданої інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] , загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна в цілому становить 234780 грн. Листом виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 05.02.2025 №03.1.-22/636, [PERSON] на його звернення про передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] , роз`яснено, що відповідно до пп.5 п.27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у приватну власність поширюється на власників, розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруди). Задля передачі земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна по [ADDRESS] , [PERSON] необхідно надати документи, що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна ( будівлю, споруду). Відділ ДАБК Гадяцької міської ради листом №01-30/04 від 29.01.2025 повідомив [PERSON] , що прийняти в експлуатацію самовільно збудований гараж з будинком неможливо, оскільки вони збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Також наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №158 від 03.07.2018 із подальшими змінами, не передбачено прийняття в експлуатацію самовільно збудованих окремо розміщених гаражів, що не дозволяє прийняти в експлуатацію самовільно збудований гараж з будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч.1,ч. 3 та ч.5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З листів відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гадяцької міської ради, Гадяцької дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» вбачається, що самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] відповідає будівельним нормам України «ДБН 360-92» та побудований без порушень вимог ПУЕ в частині мереж АТ «Полтаваобленерго». Газифікація будинку не проведена, водопостачання відсутнє. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] придатний до подальшої експлуатації і не порушує прав інших осіб. Абзацом 3 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами\~статті 376 Цивільного кодексу України\~(про правовий режим самочинного будівництва) № 6 від 30.03.2012 року передбачено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно частин 1, 3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки даний випадок і є тим винятковим способом захисту права, з яким чинне законодавство пов`язує можливість визнання права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Також судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] придатний до подальшої експлуатації і не порушує прав інших осіб. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Outcome: approved