Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Костянтинівка Краматорського району Донецької області. З початку повномасштабного вторгнення і до дня своєї смерті мати заявниці, [PERSON] , постійно проживала разом зі нею у своєму будинку в [ADDRESS] та не бажала нікуди евакуйовуватися. Мати заявниці була особою похилого віку і [INFO] у віці 86-ти років померла природною смертю за місцем свого проживання. Свою матір [PERSON] вона особисто похоронила на прибудинковій земельній ділянці в саду того ж таки 10.11.2025 року по [ADDRESS] . Про факт смерті матері вона змогла повідомити лише 12.11.2025 року, коли появився мобільний зв`язок та електроенергія. Заявниця повідомила слідчого СВ відділу поліції №2 Краматорського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Олексія Демиденко, який 12.11.2025 р. скерував запит до медичного закладу, в якому рекомендував видати лікарське свідоцтво про смерть її матері [PERSON] . Однак, отримати лікарське свідоцтво про смерть чи фельдшерську довідку про смерть вона не змогла, у зв`язку з припиненням функціонування медичних закладів на території м.Костянтинівка Краматорського району Донецької області, через ведення активних бойових дій на території даного населеного пункту. Після поховання матері, заявниці, [PERSON] , вдалося евакуюватися з м.Костянтинівки Краматорського району Донецької області та виїхати в м.Борислав Дрогобицького району Львівської області. 28 листопада 2025 року вона звернулася з письмовою заявою до Дрогобицького відділу ДРАЦС Дрогобицького району Львівської області Львівського МРУ МЮ України про видачу їй свідоцтва про смерть її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Костянтинівка Краматорського району Донецької області. На звернення заявниця отримала письмову відповідь, згідно якого ДРАЦС відмовив їй у державній реєстрації смерті її матері [PERSON] . Оскільки встановлення факту смерті матері необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, тому, вона змушена звернутись до суду. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявниці [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту смерті підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, місце та час повідомлявся належним чином. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на те, що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, - суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається сторона заявника, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23 вересня 1965 року (а.с.5). Мати заявниці була особою похилого віку і [INFO] у віці 86-ти років померла природною смертю за місцем свого проживання. Відповідно до відповіді від 12 листопада 2025 року слідчого СВ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Олексій Демиденко повідомив про смерть [PERSON] , [INFO] , померла без ознак насильницької смерті. Свою матір [PERSON] заявниця особисто похоронила на прибудинковій земельній ділянці в саду по [ADDRESS] , що стверджується фототаблицею, які долучено до заяви. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~49\~ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 3, ч. 4 ст. 49 ЦК України). Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України де ведуться бойові дії, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно доп.1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного станув Україні», затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000№ 52/5,передбачено,що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма№ 106/о); б)фельдшерська довідка про смерть (форма№ 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ)рішення суду про встановлення факту смерті особи впевний час; д)повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е)повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 р. № 545. Медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , відсутній. Відповідно до роз`яснень, викладених вп.13 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» - суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до роз`яснень Верховного суду (Касаційний цивільний суд) в листі № 987/0/208-21 від 22.04.2021 року положення ЦПК України не вимагає від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту смерті особи подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Аналогічне зазначене в Постанові Верховного суду від 27.09.2021 року у справі № 756/8168/21. З урахуванням вище зазначеного, суд приходить до висновку, що належними, достатніми, допустимими доказами підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Костянтинівка Краматорського району Донецької області на території, на якій введено воєнний стан та ведуться активні бойові дії. Будь-які докази, які свідчать про протилежне - відсутні. Згідно з ч. 2 ст.\~319\~ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявниці, забезпечення належного оформлення нею спадкових прав, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що [PERSON] , [INFO] , яка доводиться заявниці матір`ю, померла [INFO] в м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області.

Outcome: approved