Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 26.08.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» Логош Т.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що 30.01.2025 між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір (оферта)\~№ 30.01.2025-100000101 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 7500 грн строком на 189 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день подачі позову становить 23850 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7500 грн, заборгованості за процентами у розмірі 11025 грн, комісії 525 грн, додаткової комісії 1050 грн та неустойки 3750 грн. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою від\~27.08.2025\~позов прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження.\~Визначено проводити\~розгляд справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~призначено судове\~засідання на\~11\~годину 23.10.2025,\~яке в\~зв`язку з\~неявкою відповідача\~було відкладено\~на 12 годину 11.12.2025. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247\~ЦПК\~України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. 30.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 30.01.2025-100000101, що є невід`ємною частиною цього договору, шляхом підписання заявки відповідачем одноразовим ідентифікатором Е573. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 7500 грн, строком на 189 днів з процентною ставкою 1% за кожен день користування. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом 3326,18 %. Загальна вартість кредиту для споживача 20100 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 12600 грн. Неустойка 112,50 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 547,50% річних (а.с.20-26). Позичальник пройшов ідентифікацію при поданні заявки на отримання кредиту через систему BankID (а.с. 14). Перерахунок кредитних коштів у розмірі 7500 грн було здійснено на електронний платіжний засіб, вказаний відповідачем у заявці, що підтверджено листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 15). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 23850 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7500 грн, заборгованості за процентами у розмірі 11025 грн, 1575 грн комісії, 3750 грн неустойки (а. с.16). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений в електронному вигляді шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику та прийняв запропоновані умови. При цьому позичальник при оформленні кредитного договору пройшов ідентифікацію через систему BankID Національного банку України, тобто пройшов процедуру ідентифікації персональних даних через банк України, в якому він має відкритий рахунок та якому надав доступ до власних персональних даних на матеріальних носіях. Позивачем підтверджено факт зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, сформованої сервісом онлайн-платежів іPay. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач просить також стягнути з відповідача на свою користь неустойку у розмірі 3750 грн. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір №30.01.2025-100000101 був укладений сторонами 30.01.2025 та діяв до 06.08.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 3750 грн не може бути стягнута із [PERSON] , оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7500 грн, 11025 грн процентів за користування кредитними коштами та 1575 грн комісії, а всього у розмірі 20100 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог 2041,52 грн.

Outcome: partial