Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26.11.2018 року між АТ «АльфаБанк» та [PERSON] \~було укладено кредитний договір №CCNG-631062476 за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 200000,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 26.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 24%. АТ «АльфаБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови кредитного договору. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість. 17.05.2021 року між АТ «АльфаБанк» та ТОВ «ФК «Флексіс» був укладений договір №2 відповідно до якого АТ «АльфаБанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги за договором №CCNG-631062476. 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором №CCNG-631062476. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір №20-02/2023 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором №CCNG-631062476. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» згідно договору відступлення прав вимоги набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до [PERSON] за кредитним договором №CCNG-631062476. Разом з тим, зазначає, що відповідачем належним чином не виконувались умови вищевказаного Договору №CCNG-631062476, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість в розмірі 40984,99 грн., з яких: 40984,99 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 5475,56 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4024,11 грн. заборгованість за пеню та/або штрафами;495,31 грн. інфляційні збитки; 33,07 грн. нараховані 3% річних. На основі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №CCNG-631062476 у розмірі 40984,99 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що26.11.2018 року між АТ «АльфаБанк» та [PERSON] \~було укладено кредитний договір №CCNG-631062476 за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 200000,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 26.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 24%. (20-22). Згідно ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. АТ «АльфаБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 17.05.2021 року між АТ «АльфаБанк» та ТОВ «ФК «Флексіс» був укладений договір №2 відповідно до якого АТ «АльфаБанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги за договором №CCNG-631062476 (а.с.25-27). 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором №CCNG-631062476 (а.с.30-32). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір №20-02/2023 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором №CCNG-631062476 (а.с.6-8). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» згідно договору відступлення прав вимоги набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до [PERSON] за кредитним договором №CCNG-631062476. В порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість в розмірі 40984,99 грн., з яких: 40984,99 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 5475,56 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4024,11 грн. заборгованість за пеню та/або штрафами;495,31 грн. інфляційні збитки; 33,07 грн. нараховані 3% річних. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного позовні вимоги позивача ТОВ «Коллект Центр» підлягають до задоволення. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. на користь позивача ТОВ «Коллект Центр», то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 02 вересня 2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги. (а.с.16-17). Відповідно до спрямованого позивачем витягу з акту №12 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025 року (документ сформований у системі «Електронний суд» під назвою «додатки до позову.PDF.pdf», а.с. 3), вбачається, що ФОП [PERSON] було надано позивачу ТОВ «Коллект Центр» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі, а саме: усна (з вивченням документів) 4000,00 грн. та позовна заява 12000,00 грн. на загальну суму в 16000 грн., які були сплачені позивачем ТОВ «Коллект Центр». При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, Верховний Суд зазначає, що суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. До аналогічних висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. При цьому, суд приходячи до вищевказаного висновку про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, виходив також з того, що ФОП [PERSON] вже неодноразово надавала правову допомогу позивачу ТОВ «Коллект Центр» по аналогічним спорам з приводу стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому суд вважає, вищевказані витрати з правової допомоги завищеними та такими, що підлягають зменшенню, зокрема в частині витрат, які нібито були понесені представником позивача у зв`язку із складанням позовної заяви, а саме з 16000,00 гривень до 3000,00 гривень. Таким чином, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становлять 3000,00 грн. Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved