Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (надалі по тексту - ТОВ «Коллект центр») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Ткаченко М. М. посилалася на те, що 26.01.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі - кредитодавець, ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] укладено Договір № 0664370693 (далі -договір позики). Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Пропозиція (Оферта) на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети № 2628607534 від 09.03.2020 в рамках договору про надання позики № 0664370693 від 26.01.2020 підписано позичальником 09.03.2020 електронним цифровим підписом. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.07.2021 укладено договір №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - ТОВ «Вердикт Капітал») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0664370693. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0664370693. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №0664370693. Загальний розмір заборгованості за договором № 0664370693 від 26.01.2020, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 63198,71 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3250 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 59038,71 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 910 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42780,57 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3250 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39530,57 грн. Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, представник позивача просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42780,57 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн. Відзив на позов відповідач до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи, та щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача Ткаченко М.М. 17.06.2025 надіслала до суду клопотання про витребування доказів, у якому просила витребувати від АТ КБ «Приватбанк» інформацію, яка становить банківську таємницю: інформацію щодо видачі [PERSON] , кредитної картки № [NUMBER] ; докази зарахування на вказану картку кредитних коштів у сумі 3250 грн, виписки по картці № [NUMBER] за період з 09.03.2020 по 19.03.2020; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , чи знаходяться номера телефонів [NUMBER] , [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . Позовну заяву просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, заперечень щодо задоволення позову суду не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі 06.06.2025 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 13.10.2025 ухвалою суду задоволено частково клопотання представника позивача Ткаченко М.М. про витребування доказів, та зобов`язано керівника акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до 01.12.2025 надати Красилівському районному суду Хмельницької області: інформацію, чи видавалась [PERSON] , кредитна картка № [NUMBER] ; повний номер картки № [NUMBER] ; виписку по рахунку [PERSON] за номером № [NUMBER] за період із 09.03.2020 по 19.03.2020. 11.12.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 26.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0664370693. Договір позики № 0664370693 від 26.01.2020 підписано електронним підписом [PERSON] [NUMBER], відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 8 договору «Адреси та реквізити Сторін». Відповідно до умов п.п. 7.5, 7.6 договору, одноразовий ідентифікатор надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений [PERSON] в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця під час заповнення Заявки-Анкети. Відповідно до умов договору позики № 0664370693 від 26.01.2020 його сторони узгодили істотні умови договору: кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн, в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Процентна ставка - фіксована, максимальна процентна ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %, максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів. Відповідно до заявки-анкети [PERSON] від 09.03.2020 на отримання кредиту в споживчих цілях в сумі 3250 грн, яка підписана електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора 9v3s8g, [PERSON] повідомив ТОВ «Інфінанс» реквізити своєї банківської платіжної картки [NUMBER] (а.с. 22). Пропозиція (оферта) на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети № 2628607534 від 09.03.2020 в рамках договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0664370693 від 26.01.2020 прийнята відповідачем [PERSON] , що підтверджується акцептом оферти, підписаним [PERSON] 09.03.2020 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 9v3s8g (а.с. 23). Відповідно до акцепту оферти від 09.03.2020 на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети № 2628607534 від 09.03.2020 в рамках договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0664370693 від 26.01.2020, сторони договору погодили, що розмір кредиту становить 3250 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору № 0664370693 від 26.01.2020 - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75 %, загальна вартість вредиту у грошовому вираженні становить 1706 грн, реальна річна процентна ставка ща кредитом (траншем) становить 638,75 %. ТОВ «Інфінанс» виконало умови договору та перерахувало 09.03.2020 відповідачу [PERSON] кошти в сумі 3250 грн на платіжну картку [NUMBER] . Згідно з листом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк») № 20.1.0.0.0/7-251015/16730 від 21.10.2025, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Як вбачається з долученої до вказаного листа АТ КБ «ПриватБанк» виписки по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період 09.03.2020 по 19.03.2020, на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ), відкритий АТ КБ «ПриватБанк»), 09.03.2020 зараховано переказ в сумі 3250 грн (а.с. 81 - 82). 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, перелік яких вказано у Реєстрах боржників (а.с. 31 - 33). Відповідно до Додатку № 4 до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 - Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (порядковий номер у реєстрі 5847) за договором № 0664370693 від 26.01.2020 на загальну суму 31291,84 грн, з яких: 3250 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28041,84 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 34 - 35, 36). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, перелік яких вказано у Реєстрах боржників (а.с. 37 - 40). Відповідно до Додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, яким є Реєстр боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (том №1), ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 0664370693 від 26.01.2020 на загальну суму 62288,71 грн, з яких: 3250 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 59038,71 грн - сума заборгованості за процентами. (а.с.6, 7, 41 - 42). Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «Інфінанс» станом на 10.02.2023, за період з 26.01.2020 по 14.07.2021, користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості, проте допустив прострочення платежів, заборгованість відповідача за договором № 0664370693 від 26.01.2020 становить: 3250 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 30207,25 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.02.2023, за період з 14.07.2021 по 09.01.2023, [PERSON] кошти на погашення заборгованості не вносив, заборгованість відповідача за договором № 0664370693 від 26.01.2020 становить 62288,71 грн, з яких: 3250 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 28041,84 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; нараховані відсотки - 30996,87 грн (а.с. 29). Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «Коллект центр», станом на 21.05.2025, за період з 10.01.2023 по 25.01.2023, заборгованість [PERSON] за договором № 0664370693 від 26.01.2020 становить 63198,71 грн, з яких: 3250 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 59038,71 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; нараховані відсотки за період з 10.021.2023 по 21.01.2025 - 910 грн (а.с. 30). Розрахунки заборгованості проведені в межах дії договору № 0664370693 від 26.01.2020. Дані обставини, окрім згаданих документів, підтверджуються: довідкою про ідентифікацію клієнта [PERSON] , листом ТОВ «Універсальні платіжні системи» № 1980_250307105348від 07.03.2025, листом ТОВ «Інфінанс» № 21721/666 від 21.07.2021, копією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами «MoneyBOOM», затверджених наказом директора ТОВ «Інфінанс» № 11/11/11 від 11.05.2019. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». V. Оцінка суду Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки договір надання позики № 0664370693 від 26.01.2020 підписаний відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд визнає надані позивачем розрахунки заборгованості за договором № 0664370693 від 26.01.2020 належними та допустимими доказами заборгованості відповідача [PERSON] . Судом у даній справі встановлено, що кредитором ТОВ «Інфінанс», на виконання договору № 0664370693 від 26.01.2020, укладеного з [PERSON] , надано відповідачу кредитні кошти, які він не повернув, узгоджені договором проценти не сплатив, та має за цим договором заборгованість у розмірі 63198,71 грн, з яких: 3250 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 59038,71 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; нараховані відсотки за період з 10.021.2023 по 21.01.2025 - 910 грн. Відповідач альтернативного розрахунку заборгованості, на заперечення наявності заборгованості у розмірі 63198,71 грн, не надав. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з долученими до позовної заяви доказами, до ТОВ «Коллект центр» перейшли права первісного кредитора у зобов`язаннях за договором надання позики № 0664370693 від 26.01.2020, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по договору № 0664370693 від 26.01.2020 щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконав, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Коллект центр» слід задовольнити, з [PERSON] на користь правонаступника кредитора ТОВ «Інфінанс» - ТОВ «Коллект центр» належить стягнути заборгованість за договором позики № 0664370693 від 26.01.2020, в межах заявлених позовних вимог, у розмірі 42780,57 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3250 грн, та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 39530,57 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «Коллект центр» задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Представник позивача Ткаченко М.М. просила стягнути з відповідача на користь позивача 16000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача, на підтвердження понесених ТОВ «Коллект центр» витрат на правничу допомогу в сумі 16000 грн, до позовної заяви долучила: копію договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-6, укладеного 02.09.2024 між ТОВ «Коллект центр» та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; копію платіжної інструкції № 0520910004 від 09.05.2025 про сплату ТОВ «Коллект центр» для ФОП [PERSON] 112000 гр, призначення платежу: «Надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024 від 02.09.2024 про надання правової допомоги; копію заявки ТОВ «Коллект центр» на надання юридичної допомоги № 27 від 01.04.2025 за договором про надання правової допомоги № 02-09/2024 від 02.09.2024 про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 0664370693; копію витягу з Акту про надання юридичної допомоги від 30.04.2025, відповідно до якого виконавцем фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який діє на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 2010350000000464609, дата запису 07.12.2023, проведені наступні роботи (надані наступні послуги) по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , договір 0664370693: послуга: усна (з вивченням документів), кількість - 2 год, вартість одиниці виміру - 2000 грн, ціна: 4000 грн; позовна заява, кількість - 4 год, вартість одиниці виміру - 3000 грн, ціна: 12000 грн. Відповідно до п. 4.2 договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024, клієнт зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги після надання виконавцем клієнту відповідного рахунку для оплати. Відповідно до п. 4.6 договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024, підписанням атку про надання юридичної допомоги, сторони підтверджують, що жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу наданих послуг в цілому один до одного не мають. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 23.11.2020 по справі № 638/7748/18, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Верховного суду від 21.03.2024 по справі № 604/423/23 зазначено: «Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)». У даній справі, позивач не надав суду документів, підтверджуючих, що фізична особа-підприємець [PERSON] є адвокатом. Інформація, яка міститься в наданих суду документах: копії договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-6, укладеного 02.09.2024 між ТОВ «Коллект центр» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; копії платіжної інструкції № 0520910004 від 09.05.2025 про сплату ТОВ «Коллект центр» для ФОП [PERSON] ; копії заявки ТОВ «Коллект центр» на надання юридичної допомоги № 27 від 01.04.2025 за договором про надання правової допомоги № 02-09/2024 від 02.09.2024 про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 0664370693, - не дозволяє встановити, що [PERSON] , який надавав юридичні послуги ТОВ «Коллект центр», є адвокатом, а тому заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст.139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача вимога про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved