Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник позивача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] згідно якої просить стягнути заборгованість по орендній платі у розмірі 36422 грн. 92 коп. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2020 року рішенням Ужгородської міської ради № 32 гр. [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) площею 0,0140 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] та передано її в оренду строком на 5 років. Згідно відомостей Державного земельного кадастру цільове призначення земельної ділянки визначено за кодом 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. 04.06.2020 року рішенням Ужгородської міської ради № 1976 затверджено Положення про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. У відповідності до пунктів 2.1.8., 2.3.6 Положення до повноважень Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради віднесено укладання договорів оренди земельних ділянок на підставі відповідних рішень міської ради, а також виступати Орендодавцем земельних ділянок від імені Ужгородської міської ради. Аналогічні приписи зазначені й у Положенні про Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, що затверджене рішенням Ужгородської міської ради від 04.06.2023 року № 1265, що є чинним на дату подання позовної заяви (пункт 2.3.6). 30.03.2021 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та гр. [PERSON] укладено договір № 2263 оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) площею 0,0140 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] строком на 5 років. Розмір відсоткової ставки орендної плати визначено на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.02.2015 року № 1651, та встановлено на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Місячний розмір орендної плати на дату укладання договору становив 745,13 грн. Нормативна грошова оцінка за 2021 рік - 298 051,60 грн.. Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав від 03.08.2021 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2428586421101. Пунктом 40 Договору сторонами обумовлено, що його дія розповсюджується на період з 22.12.2020 року (дата прийняття Ужгородською міською радою рішення про передачу земельної ділянки в оренду). Також Орендар зобов`язався сплатити плату за землю за її фактичне використання у період з 22.12.2020 року до дати здійснення державної реєстрації права оренди землі. [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 12 та № 12 «а» у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] з 12.01.2018 року. Земельна ділянка (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) відведена для обслуговування таких приміщень, в т.ч. облаштування сходів до останніх, що й зазначено у листі комунального підприємства «Архітектурно - планувальне бюро» від 26.03.2021 року № 37, а також на графічних матеріалах до землевпорядної документації. Орендар вже з грудня 2020 року був користувачем вказаної земельної ділянки та здійснював її фактичне використання, виходячи зі змісту принципу «слідування» речових прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухоме майно, розміщене на останній. Розмір нормативної грошової оцінки у 2020, 2021 роках був незмінний, оскільки у відповідності до пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» ПК України індекс споживчих цін за 2017 - 2020 роки для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становив 100 %, тобто коефіцієнт - 1. Таким чином, базовий розмір місячних нарахувань орендної плати у грудні 2020 року також становив 745,13 грн.. 22.02.2024 року рішенням Ужгородської міської ради № 1663 затверджено технічну документацію і нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах Ужгородської міської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області. Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2025 року. 11.07.2024 року рішенням Ужгородської міської ради № 1862 внесено зміни до пункту 2.4 рішення Ужгородської міської ради від 19.02.2015 року № 1651, зокрема в частині розміру ставок орендної плати. Вказане рішення у відповідності до пункту З введено в дію з 01.01.2025 року. Зокрема, визначено, що річний розмір орендної плати щодо земельних ділянок з цільовим призначенням, визначеним за кодом 03.07 встановлюється на рівні 6 % від нормативної грошової оцінки землі. Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2025 року. На дату подання позовної заяви Орендарем не сплачено заборгованість по орендній платі з січня 2025 року, Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради нараховано штрафні санкції, та визначено загальний розмір боргу у розмірі 36 422.92 грн., а саме:- заборгованість 9 166,26 грн. (борг з січня до липня 2025 року);- пеня у розмірі - 423,38 грн. (нарахування відображено у Додатку 1 до позовної заяви);- штраф згідно пункту 14 Договору - 26 833,28 грн.. 10 жовтня 2025 року від представника позивача надійшла заява згідно якої останній просить закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором №2263 оренди землі у розмірі 9166 грн. 26 коп.. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2025 року провадження у справі закрито в частині стягнення заборгованості за договором №2263 оренди землі у розмірі 9166 грн. 26 коп. на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Та повернуто частину сплаченого судового збору. У судове засіданні : - представник позивача позовні вимоги підтримала у повному об"ємі, просила такі задовольнити, вподальшому подала заяву про завершення розгляду справи у її відсутності; - відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на надмірний розмір штрафу, а також зазначив, що ним не отримано вимогу позивача про необхідність сплати зазначених платежів, як тільки дізнався про наявність заборгованості, сума заборгованості по оренді ним була сплачена.. Вподальшом подав заяву про завершення розгляду справи у його відсутності. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 22.12.2020 року рішенням Ужгородської міської ради № 32 гр. [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) площею 0,0140 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] та передано її в оренду строком на 5 років. Згідно відомостей Державного земельного кадастру цільове призначення земельної ділянки визначено за кодом 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. 04.06.2020 року рішенням Ужгородської міської ради № 1976 затверджено Положення про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. У відповідності до пунктів 2.1.8., 2.3.6 Положення до повноважень Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради віднесено укладання договорів оренди земельних ділянок на підставі відповідних рішень міської ради, а також виступати Орендодавцем земельних ділянок від імені Ужгородської міської ради. Аналогічні приписи зазначені й у Положенні про Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, що затверджене рішенням Ужгородської міської ради від 04.06.2023 року № 1265, що є чинним на дату подання позовної заяви (пункт 2.3.6). 30.03.2021 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та гр. [PERSON] укладено договір № 2263 оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) площею 0,0140 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] строком на 5 років. Розмір відсоткової ставки орендної плати визначено на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.02.2015 року № 1651, та встановлено на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Місячний розмір орендної плати на дату укладання договору становив 745,13 грн. Нормативна грошова оцінка за 2021 рік - 298 051,60 грн.. Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав від 03.08.2021 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2428586421101. Пунктом 40 Договору сторонами обумовлено, що його дія розповсюджується на період з 22.12.2020 року (дата прийняття Ужгородською міською радою рішення про передачу земельної ділянки в оренду). Також Орендар зобов`язався сплатити плату за землю за її фактичне використання у період з 22.12.2020 року до дати здійснення державної реєстрації права оренди землі. [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 12 та № 12 «а» у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] з 12.01.2018 року. Земельна ділянка (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) відведена для обслуговування таких приміщень, в т.ч. облаштування сходів до останніх, що й зазначено у листі комунального підприємства «Архітектурно - планувальне бюро» від 26.03.2021 року № 37, а також на графічних матеріалах до землевпорядної документації. Орендар вже з грудня 2020 року був користувачем вказаної земельної ділянки та здійснював її фактичне використання, виходячи зі змісту принципу «слідування» речових прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухоме майно, розміщене на останній. Розмір нормативної грошової оцінки у 2020, 2021 роках був незмінний, оскільки у відповідності до пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» ПК України індекс споживчих цін за 2017 - 2020 роки для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становив 100 %, тобто коефіцієнт - 1. Таким чином, базовий розмір місячних нарахувань орендної плати у грудні 2020 року також становив 745,13 грн.. 22.02.2024 року рішенням Ужгородської міської ради № 1663 затверджено технічну документацію і нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах Ужгородської міської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області. Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2025 року. 11.07.2024 року рішенням Ужгородської міської ради № 1862 внесено зміни до пункту 2.4 рішення Ужгородської міської ради від 19.02.2015 року № 1651, зокрема в частині розміру ставок орендної плати. Вказане рішення у відповідності до пункту З введено в дію з 01.01.2025 року. Зокрема, визначено, що річний розмір орендної плати щодо земельних ділянок з цільовим призначенням, визначеним за кодом 03.07 встановлюється на рівні 6 % від нормативної грошової оцінки землі. Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2025 року. На дату подання позовної заяви Орендарем не сплачено заборгованість по орендній платі з січня 2025 року, Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради нараховано штрафні санкції, та визначено загальний розмір боргу у розмірі 36 422.92 грн., а саме:- заборгованість 9 166,26 грн. (борг з січня до липня 2025 року);- пеня у розмірі - 423,38 грн. (нарахування відображено у Додатку 1 до позовної заяви);- штраф згідно пункту 14 Договору - 26 833,28 грн.. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленомуЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ізст. 5 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно дост. 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 509 ЦК Українизобов`язанняце правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно достатті 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі статтею 6, частиною першої статті 627та частиною 1статті 628 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, уклавши 30.03.2021 року договір № 2263 оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:18:001:0198) площею 0,0140 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] строком на 5 років, відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати умови, закріплені в зазначеному договорі. Судом встановлено, що відповідачем не виконувалось зобов`язання щодо своєчасної оплати оренди, що встановлено відповідними рішеннями судів та поясненнями самого відповідача, який зазначив. Що заборгованість ним була сплачена відповідно 25.07.2025 року та 15.08.2025 року, тобто вже після звернення позивача до суду із позовом Таким чином, встановлені обставини несвоєчасного виконання зобов`язання, які не підлягають доказуванню в порядку ст. 82 ЦПК України, як такі що встановлені рішенням суду. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Аналогічні положення містяться у п. 38 Договору № 2204 від 21.10.2020 року підписаного сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 14 підписаного сторонами Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки встановлені договором: - у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором. Статтею 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, за змістом наведених норм суд має право зменшити розмір санкцій зокрема з таких підстав, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Такий перелік не є вичерпним, оскільки частина третя статті 551 ЦК України визначає, що суд має таке право і за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки судом поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 травня 2018 року у справі № 917/1068/17, від 22 січня 2019 року у справі № 908/868/18). Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбаченістаттею 551 ЦК Українищодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбаченістаттею 3 ЦК України(справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі №904/5645/19; від 14 квітня 2021 року у справі № 922/1716/20). З аналізу вищенаведених норм закону та обставин справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу, оскільки відповідачем не наведено обгрунтованих підстав, що змусили його порушити строки виконання договірних зобов`язань. Ознайомившись та підписавши умови укладеного між сторонами договору оренди від 30.03.2021 № 2263, відповідачу було відомо про строки виконання умов договору та необхідність своєчасного внесення орендної плати, а також він знав про настання правових наслідків невиконання узгоджених сторонами умов договору, правові наслідки та розмір штрафних санкцій погодився з ними підписавши договір. Натомість, відповідач прострочив виконання визначених договором зобов`язань, суму заборгованості сплатив вже після ініціювання позивачем судових проваджень та ухвалення рішення суду. Щодо посилання відповідача на те, що останнім не було отримано вимогу позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що така вимога була напрвлена відповідачу на зазначену ним адресу, а відтак вказаний обов"язок позивачем було виконано. Отже, враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають вимогам чинного законодавства та умова підписаного сторонами Договору. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного,повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2265 грн. 97 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved