Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 24.09.2025 [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.02.2017 [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику 500 000 $, які той зобов`язався повернути до 01.07.2017, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином. В зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 500\~000 $, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 29.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності відповідача відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Протокольною ухвалою від 11.12.2025 суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 12.12.2025. ІV.Фактичні обставини справи 01.02.2017 [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики, за умовами якого (пункт 1) позикодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 500\~000 $, без нарахування процентів, а позичальник зобов`язується повернути їх у строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 7, 31-32). Основні умови надання позики згідно цього договору позики: - сума позики - 500\~000 $ (п. 1); - передача позики від позикодавця позичальнику здійснюється в день укладення договору. Факт передачі підтверджується розпискою позичальника, яка є невід`ємною частиною цього договору. Передача позики здійснюється за згодою сторін в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (п. 2.1); - позичальник зобов`язується повернути позику до 01.07.2017 (п. 2.2); - строк позовної давності за зобов`язаннями, що виникають із договору позики, становить 5 (п`ять) років (п. 4.3). 01.02.2017 [PERSON] власноручно підписав розписку, в якій ствердив те, що на виконання договору позики від 01.02.2017 отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 500\~000 $, які зобов`язався повернути до 01.07.2017 (а.с. 8, 33). В судовому засіданні 11.12.2025 суд дослідив оригінали договору позики від 01.02.2017 та розписки від 01.02.2017, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 31-33). 29.09.2021 [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] , актовий запис №20 (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 29.09.2021, а.с. 10). В судовому засіданні 11.12.2025 представник позивача - адвокат Лилик В.В. ствердив, що станом на день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з\~ст.\~1047\~ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо\~договором не\~встановлений строк\~повернення позики\~або цей\~строк визначений\~моментом пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика,\~надана за\~договором безпроцентної\~позики,\~може бути\~повернена позичальником\~достроково,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16 викладені такі правові висновки: «За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику». Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Отже, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. [PERSON] , який в подальшому змінив своє прізвище на [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір безпроцентної позики від 01.02.2017, на підставі якого позичальник отримав від позикодавця позику у сумі 500 000 $, взяв на себе зобов`язання повернути її (позику) до 01.07.2017, однак не виконав його. Презумція правомірності цього договору позики не спростована Права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved