Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 28.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір №100975087 про надання споживчого кредиту за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства. Відповідач уклав договір про споживчий кредит №100975087 від 28.07.2021 р. із ТОВ «МІЛІОН» та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 10000 грн. шляхом переказу на його банківську картку. 29.10.2021 р. між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу №11Т від 29.10.2021 р., а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором становить 23110 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9500 грн.; заборгованість за відсотками 12610 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1000 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №100975087 від 28.07.2021 року в розмірі 23110 грн., судового збору 2422,40 грн. Ухвалою судді від 10.10.2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути у відсутність представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судові засідання 21.11.2025 та 16.12.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 28.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір №100975087 про надання споживчого кредиту в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства, його підписання здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. За умовами кредитного договору сума кредиту становить 10000 грн.; кредит надається строком на 15 днів; дата повернення кредиту 08.12.2021; сума повернення кредиту 12500 грн.; комісія за надання кредиту 1000 грн.; нараховується одноразово за ставкою 10.00% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 1500 грн.; нараховується за ставкою 1.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідач уклав договір про споживчий кредит №100975087 від 28.07.2021 р. із ТОВ «МІЛІОН» та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 10000 грн. шляхом переказу на його банківську картку. 29.10.2021 р. між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу №11Т від 29.10.2021 р., а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 28.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладений договір №100975087 про надання споживчого кредиту, відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення суми кредиту, відсотків та комісійної винагороди, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №100975087 від 28.07.2021 року у розмірі 23110 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9500 грн.; заборгованість за відсотками 12610 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1000 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved