Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки, у якій просив стягнути з останньої на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2023 року у розмірі 10475,62 грн., а також судові витрати у розмірі 3028 грн. за сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2023 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 9400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна банківська картка із відповідним номером. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має заборгованість, загальний розмір якої станом на 05.10.2025 року становить 10475,62 грн., зокрема: загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 10475,62 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, разом із матеріалами позовної заяви подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання також не прибула, хоча була повідомлена належним чином про день час та місце розгляду справи. Водночас подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, також зазначила, що позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. 17.12.2025\~року до Рожнятівського районного\~суду\~Івано-Франківської\~області від\~відповідачки поступила\~заява\~про\~розгляд справи\~у\~її\~відсутності,\~у\~якій\~вона також\~зазначила,\~що позов визнає. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 13.04.2023 року [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк». В анкеті-заяві зазначено, що відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях; встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку (а.с. 11). Відповідно до довідки про наявність рахунку від 05.10.2025 року\~ [PERSON] \~було відкрито рахунок, тип рахунку: «Карта Чорна», статус картки: до 07/28 (а.с. 16). Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту клієнту\~ [PERSON] \~від 05.10.2025 року кредитний ліміт становив 9400,00 грн. (а.с. 17). На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK| Universal Bank) (а.с. 18-24), умови використання Чорної картки monobank (а.с. 25-26) та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 27-29). З долученого до матеріалів позову розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.04.2023 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] \~станом на 05.10.2025 року (а.с. 8) та виписки про рух коштів по картці клієнта [PERSON] \~від 05.10.2025 року (а.с. 10), встановлено, що останній користувався кредитними коштами, що підтверджує наявність між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у вказаному розрахунку та виписці визначена в розмірі 10475,62 грн., яка складається з: заборгованості за пенею 0,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Відповідно до пояснення до Виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) 1075,62. Тобто заборгованість складає 10475,62 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 9400 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 1075,62 грн. (а.с. 9) Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. ІV. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як передбачено в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України). Суд встановив, що при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло АТ «Універсал Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 13.04.2023 року звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердила своє приєднання до запропонованих умов кредитування у АТ «Універсал Банк» та укладення договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови кредитування визначені в Анкеті-заяві, про що вказано вище, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків - 3,1 % на місяць, які нараховуються на кредит у разі виходу з пільгового періоду, з чим [PERSON] погодилася, власноруч підписавши її. З наданої суду виписки по рахунку, встановлено, що [PERSON] отримувала кошти з кредитної картки, активно ними користувався, що підтверджує існування кредитних правовідносин між ним та банком, однак не повертала своєчасно останньому грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як указав позивач, станом на 05.10.2025 року за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10475,62 грн. Факт наявності заборгованості відповідач не заперечив. На підтвердження існування заборгованості та її розміру сторона позивача долучила детальний розрахунок та виписку по особовому рахунку, дані з яких узгоджуються між собою. Викладене дає підстави вважати, що наявність заборгованості та її розмір підтверджена належними та допустими доказами, а тому їх слід взяти до уваги при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що боржник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, умови виконання якого визначені в анкеті-заяві від 13.04.2023 року, у зв`язку з чим у [PERSON] наявна заборгованість за кредитом у розмірі 10475,62 грн. Відповідачка подала до суду заяву в якій зазначила, що визнає позовні вимоги. Тому, беручи до уваги визнання позову відповідачкою та дослідивши надані АТ «Універсал Банк» письмові докази, суд дійшов переконання, що позов слід задоволити та стягнути з відповідачки на користь позивача 10475,62 грн. заборгованості за тілом кредиту, яка виникла станом на 05.10.2025 року за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 13.04.2023 року. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому ураховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 42). Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 525,526,527,530,1054 ЦК України,

Outcome: approved