Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказавши третьою особою, без самостійних вимог на стороні позивача, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гуменецької сільської ради. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2012 р. який розірвано рішенням суду від 22.06.2020 року. В шлюбі у них народився [INFO] син [PERSON] . Син проживає разом із нею. Син навчається у Кам`янець Подільському ліцеї 6-Б класі. Відповідач батьківські збори не відвідує, шкільним життям дитини не цікавиться. Позивач вказує, що тільки вона піклується про свого сина, займається його навчанням та вихованням. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що є грубим порушення прав та інтересів малолітньої дитини. Позивач просить суд винести рішення яким позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В суді позивач позов підтримала, просить його задовольнити, не заперечила щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснила, що відповідач взагалі дитину бачив один раз після народження, взагалі дитиною не цікавиться, матеріально не підтримує, його місце знаходження їй не відомо так як він із нею зв`язки не підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про розгляд справи відповідач повідомлявся в порядку передбаченому Договором між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правових відносин у цивільних і кримінальних справах, підписаного 13.12.1993 р., через оголошення в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі із винесенням заочного рішення по справі. Представник третьої особи в суді позов підтримав, вважає його таким, що підлягає до задоволення. Суду представник третьої особи пояснив, що рішенням виконавчого комітету Гуменецької сільської ради Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували з 07.10.2021 р. в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2020 р. по справі № 676/8111/18(а.с.14). В шлюбі у сторін народився [INFO] син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.12). Рішенням суду від 22.06.2020 р. по справі № 676/8111/18 встановлено, що сторони з січня 2014 р. не підтримують подружніх відносин. Син [PERSON] проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2014 р. дитиною не цікавиться, матеріально не забезпечує, не цікавиться навчанням сина, який на час розгляду справи навчається в Кам`янець-Подільському ліцеї № 17, не відвідував батьківськи збори в навчальному закладі. Позивач одна піклується сином, його навчанням, вихованням. здоров`ям. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Ч. 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем та його представником доказів видно, що відповідач як батько з 2014 року сином не цікавиться, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не провідує сина, не цікавиться його розвитком, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Зазначені обставини підтверджуються: копіями актів обстеження умов проживання (а.с.18, 22), довідкою Гуменецької сільської ради від 04.07.2024 р.(а.с.17), довідкою в.о. директора Кам`янець-Подільського ліцею № 17 від 02.07.2024 р., копією декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу(а.с.19), копією висновку про оцінки потреб сім`ї(а.с.20-21), копією комісійного акту від 08.07.2024 р., поясненнями позивача в суді. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку виконавчого комітету Гуменецької сільської ради від 26.09.2024 р. № 155 (а.с.25-27) доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до сина.

Outcome: approved