Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просить: змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22 на користь відповідача на утримання сина [PERSON] (далі [PERSON] ), [INFO] , з 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення [PERSON] повноліття; припинити стягнення аліментів, що стягуються із позивача на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22 на користь відповідача на утримання сина [PERSON] (далі [PERSON] ), [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 243. У цьому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.10.2022 року у справі № 372/2299/22 шлюб між сторонами, зареєстрований 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 243, розірвано. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. 09.03.2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дергільовою О.Г. (далі - Приватний нотаріус Дергільова О.Г.) посвідчено договір про поділ майна подружжя, за яким квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої власності, а квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. Згідно з п. 4 цього договору за домовленістю сторін ціна відчужуваної квартири встановлена у розмірі 675 592,35 грн., що становить різницю між вартістю зазначених квартир і була сплачена стороною-1 ( [PERSON] ) стороні-2 ( [PERSON] ). Також, 09.03.2023 року Приватним нотаріусом Дергільовою О.Г. посвідчено нотаріальну заяву [PERSON] , у якій вона повідомляє, що отримала від [PERSON] грошову суму у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] в рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.07.2023 року у справі № 372/1334/23 зменшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22, а саме, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2024 року у справі № 372/1334/23 рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.07.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення: у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.08.2024 року у справі № 372/2239/24 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про часткове припинення стягнення аліментів відмовлено. З огляду на те, що [PERSON] склала заяву, якою підтвердила, що отримала від позивача грошову суму у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] у рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років, позивач вважає необхідним подати позов про зменшення розміру аліментів. Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 141, 181-183, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зміну розміру аліментів та призначено у справі підготовче судове засідання на 26.06.2025 року. До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що позивач вже втретє звертається до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що свідчить про зловживання процесуальним правом стороною. Крім того, позивачем не доведено, що його матеріальний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів змінився (погіршився) настільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі, чи погіршився стан його здоров`я. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 04.11.2025 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала до суду лист про розгляд справи без участі її представника. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. 09.03.2023 року Приватним нотаріусом Дергільовою О.Г. посвідчено нотаріальну заяву [PERSON] , якою вона повідомляє, що отримала від [PERSON] грошову суму у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років. Також повідомляє, що звертатись до суду для стягнення аліментів не має наміру. Матеріальних та моральних претензій не має та в подальшому мати не буде. 09.03.2023 року Приватним нотаріусом Дергільовою О.Г. посвідчено договір про поділ майна подружжя, укладений між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого є визнання сторонами майна, право власності на яке набуте ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі: квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої приватної власності; квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.07.2023 року у справі № 372/1334/23 зменшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22, а саме, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2024 року у справі № 372/1334/23 рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.07.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення: у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.08.2024 року у справі № 372/2239/24 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про часткове припинення стягнення аліментів відмовлено в повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 643/11949/19. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі цього рішення суду, з 1/3 частки всіх видів заробітку на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, та припинити стягнення аліментів, що стягуються із позивача на підставі зазначеного вище рішення суду на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Отже, вбачається, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом про зміну розміру аліментів з 1/3 частки з усіх видів заробітку платника аліментів на утримання двох дітей, на 1/4 частку на утримання лише однієї дитини [PERSON] , [INFO] , фактично просить збільшити їх розмір в цій частині, адже частка, яка за рішенням суду припадала на одну дитину, становить 1/6. Водночас, у позовній заяві позивач зазначає наступне: враховуючи, що відповідач склала заяву, якою підтвердила, що отримала від позивача грошову суму у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] у рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років, позивач вважає за необхідне подати позов про зменшення розміру аліментів. Таким чином, зміна розміру аліментів з 1/3 частки з усіх видів заробітку платника аліментів на утримання двох дітей на 1/4 частки з усіх видів заробітку на утримання однієї дитини [PERSON] , [INFO] , фактично призведе до збільшення, а не зменшення розміру аліментів в цій частині, як просив позивач у позові. Разом з тим, позивач просить припинити стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що нотаріальною заявою, посвідченою Приватним нотаріусом Дергільовою О.Г. 09.03.2023 року, відповідач повідомила, що отримала від позивача грошову суму у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років, а також, що 09.03.2023 року сторонами укладено договір про поділ майна подружжя, посвідчений Приватним нотаріусом Дергільовою О.Г. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. За положеннями ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст.ст. 188, 190 СК України, для припинення права на аліменти на дитину або звільнення від обов`язку утримувати дитину, а також не містять укладеного сторонами договору про сплату аліментів на дитину, передбаченого ст. 189 цього Кодексу. Договір про поділ майна подружжя від 09.03.2023 року, на який посилається позивач, не містить положень щодо визначення розміру та строків виплати аліментів, а заява відповідача про отримання від позивача грошової суми у розмірі 675 692,35 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в рахунок сплати аліментів у розрахунку до досягнення ним 23 років, не є укладеним сторонами у письмовій формі і нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів на дитину, як передбачено ст. 189 СК України. Також, у справі № 372/2239/24 Обухівським районним судом Київської області вже розглядався спір між тими самими сторонами, з тими самими предметом і підставами позову, а саме, за позовом [PERSON] до [PERSON] про часткове припинення стягнення аліментів, у задоволенні якого рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.08.2024 року відмовлено в повному обсязі. Так, у справі № 372/2239/24 суд розглядав спір про припинення стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з тих підстав, що сторони уклали договір про поділ майна та відповідач отримала кошти по аліментах за одну дитину наперед з весь час їх оплати, а тому підстави сплати аліментів на одну дитину відсутні, у зв`язку з чим, аліменти у розмірі 1/3 частки доходу повинні бути зменшені на половину. При цьому, суд у справі № 372/2239/24 встановив, що з тексту договору про поділ майна вбачається, що питання щодо аліментів у ньому відсутні, а нотаріально посвідченого договору щодо визначення порядку та сплати аліментів сторони не укладали; отже, суд не може погодитись, що сторони домовились щодо розміру та сплати аліментів у договорі про поділ майна. Відмовляючи в задоволенні позову, суд у справі № 372/2239/24 вважав, що при розгляді даної справи судом встановлено, що немає жодної із правових підстав, передбачених ст.ст. 188-190 СК України, саме щодо припинення стягнення аліментів на одну дитину, оскільки нотаріального договору між сторонами не укладалось, нерухоме майно дитині не передавалось. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, позивачем не доведено наявності правових підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 372/2732/22, з 1/3 частки всіх видів заробітку на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, та припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] ; при цьому, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку на утримання лише [PERSON] , [INFO] , фактично є збільшенням, а не зменшенням розміру аліментів, оскільки частка, яка за рішенням суду припадала на одну дитину, становить 1/6, натомість позивач зазначав у позові, що вважає за необхідне подати позов про зменшення розміру аліментів, а підстави для припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , передбачені СК України, відсутні. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати несе позивач відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed