Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~30.07.2025 представник позивача звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 15.08.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22039000141766, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 12 400 грн у формі кредитної лінії за рахунок ліміту на поточному рахунку клієнта. Процентна ставка фіксована та визначений розмір щомісячної комісії. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час. 28.03.2024 згідно з умовами Договору факторингу № 28/03/24 АТ "Банк Кредит Дніпро" відступило право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 22039000141766 від 15.08.2019 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Сума боргу перед новим кредитором, згідно реєстру становить 14\~819,30 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11\~070,31 грн; заборгованість за відсотками 28,99 грн; заборгованість за комісією 3 720 грн. 10.09.2025 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області справу передано для розгляду за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області. 01.10.2025 відкрито провадження у справі та визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником позивача у прохальній частині позову вказано про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання тричі не з`явилась. Судові повістки направлялися за адресою місця реєстрації, однак один конверт повернутий до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Разом з тим відповідачка отримала судову повістку на судове засідання 25.11.2025 та 16.12.2025 та СМС-повідомлення про розгляд справи у додатку Вайбер. Будь-яких заяв, клопотань та відзиву на позов не подала. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч.1\~ст.207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч.1\~ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до частини 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень\~ст. 1046 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1\~ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Судом встановлено, що 15.08.2019 [PERSON] уклала з АТ «Банк Кредит Дінпро» кредитний договір № 22039000141766. Відповідно до умов договору кредит надавався на наступних умовах: сума кредиту 12400 грн.; строк кредитування- 24 місяці, кінцева дата повернення кредиту -15.08.2021; цільове призначення - на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі - 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 15.08.2019 по14.03.2020 - 5 % від суми кредиту, з 15.03.2020 по 14.09.2020 4% від суми кредиту, з 15.09.2020 по14.03.2021 3% від суми кредиту (а.с.23). Також сторони погодили графік платежів/розрахунок орієнтованої загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтованої реальної річної процентної ставки за цим договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало, надало [PERSON] кредит у сумі 12 400 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Як вбачається із виписки по особовому рахунку клієнта відповідачка періодично сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості. Як встановлено судом 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає (відступає) ТОВ «цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с.92-100) Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14\~819,30 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11\~070,31 грн; заборгованість за відсотками 28,99 грн; заборгованість за комісією 3 720 грн.(а.с.101) 20.03.2025 ТОВ «Цикл фінанс» направив [PERSON] вимогу про погашення заборгованості перед новим кредитором. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки, а АТ «Банк Кредит Дніпро» втратило такі права. Що стосується розміру заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] 15.08.2019 отримала кредитні кошти в розмірі 12\~400 грн, надалі вносила платежі на погашення заборгованості, проте частково. Всього погашено тіло кредита 783 грн та простроченого тіла кредита 546,69 грн, заборгованість становить 11\~070,31 грн. Зазначена заборгованість за тілом кредита нарахована в межах строку кредиту, є обгрунтованою та підлягає стягненню з відповідачки. Також відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування, їх розмір становить 28,99 грн, такі є обгрунтованими та підлягають стягненню з відповідачки. Разом з тим, що стосується стягнення заборгованості по комісії суд вказує наступне. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст.\~1\~та ч. 2 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління\~Національного банку\~України постановою\~від 08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило «Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1\~ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5\~ст. 12 цього ж Закону, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування» \~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та, за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та\~другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами кредитного договору № 22039000141766 від 15.08.2019 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості. При цьому в умовах кредитного договору не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються клієнту та, за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Враховуючи, що банк не зазначив та позивач не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1 кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредиту є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості з комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3720 грн. При цьому платежі внесені [PERSON] в розмірі 1233,78+1246,22=2480 грн, які зараховані банком на погашення комісії та погашення простроченої комісії слід зарахувати в рахунок заборгованості за тілом кредита, у зв`язку із нікчемністю положень договору в цій частині. Таким чином заборгованість відповідачки за кредитним договором № 22039000141766 від 15.08.2019 становить: 11\~070,31 (заборгованість за тілом кредита згідно позовних вимог) 2480 (сплачені платежі за комісією) = 8\~590,31 грн заборгованість за тілом кредита та 28,99 грн заборгованість за відсотками, а всього 8\~619,30 грн Щодо розподілу судових витрат суд вказує наступне. Статтею 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представник позивача просить стягнути з відповідачки судові витрати у виді сплаченого судового збору 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу 5000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем подано договір про надання правничої допомоги від 02.01.2025 та Додаткову угоду до договору, Акт про надання правничої допомоги, детальний опис наданих робіт (послуг) Відповідно до положень\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме позовні вимоги задоволено на 58%, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню складає 1404,7 грн. Також розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачки, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (58%), що становить 2900 грн.

Outcome: partial