Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

КП «Смілакомунтеплоенерго» через систему «Електронний суд» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії за період з жовтня 2023 по вересень 2025 в розмірі 12 688,60 грн (12 066,40 грн за теплову енергію, 622,20 грн за абонентське обслуговування), втрати від інфляції в розмірі 1 411,07 грн, 3% річних у розмірі 418,90 грн, пеню в розмірі 509,52 грн, а всього 15028 грн 09 коп., та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 01.02.2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» є надавачем послуг в сфері теплопостачання згідно рішення ВК Смілянської міської ради від 23.02.2018 за № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг». Таким чином, позивачем з 01 лютого 2018 року надавались послуги з централізованого опалення у м. Сміла, в тому числі і відповідачу, як власнику квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25.10.2021 (опубліковано на офіційному сайті Смілянської міської ради за посиланням https://smila-rada.gov.ua/). Позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2023. Договір про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року, згідно з яким КП «Смілакомунтеплоенерго» як виконавець надає споживачам послуги, так само як і індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії є договорами приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України, та публічними договорами згідно ст. 633 ЦК України. Факт постачання теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира споживача підтверджується спільними актами з представниками багатоквартирного будинку про подачу теплової енергії кожного опалювального сезону, які розпочинаються та завершуються згідно з рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради. Оскільки відповідач споживала надані послуги, не відмовлялася від них у законному порядку, то згідно ст. 205, 901-903\~ЦК України договір про надання послуг з централізованого теплопостачання між сторонами фактично відбувся (конклюдентний договір). Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав повністю та здійснював нарахування плати за надані послуги у період виникнення заборгованості за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету. Зважаючи на наявність у будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, приладу комерційного обліку теплової енергії, нарахування плати за надані послуги здійснювалося за тарифами за показниками засобів обліку теплової енергії. Водночас, відповідач не в повній мірі здійснювала оплату за надані послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за період з жовтня 2023 року по вересень 2025 року в розмірі 12688 грн 60 коп. У зв`язку з цим КП «Смілакомунтеплоенерго» просило стягнути з [PERSON] суму основного боргу за період з жовтня 2023 по вересень 2025 в розмірі 12 688,60 грн (12 066,40 грн за теплову енергію, 622,20 грн за абонентське обслуговування), втрати від інфляції в розмірі 1411,07 грн, 3% річних у розмірі 418,90 грн, пеню в розмірі 509,52 грн, а всього 15028 грн 09 коп. Оскільки відповідач в добровільному порядку не оплачує отримані житлово-комунальні послуги, КП «Смілакомунтеплоенерго» просило стягнути заборгованість, що виникла, шляхом ухвалення судового рішення. Ухвалою судді від 22 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 07 листопада 2025 року суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі відповідно до вимог ст. 128\~ЦПК України шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направлено. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1-4 ст.\~ 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.\~ 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 5 та 6 ст.\~ 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.\~ 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання зобов`язань у сфері надання житлово-комцунальних послуг. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2023 [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 70 від 23 лютого 2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» було визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року. Згідно з матеріалами цивільної справи відповідач [PERSON] як споживач комунальних послуг, які надаються до квартири за адресою: [ADDRESS] , має особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно зі ст. 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.\~ Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області №70 від 23 лютого 2018 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», №83 від 28 лютого 2019 року «Про коригування тарифів на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для КП «Смілакомунтеплоенерго», наказу № 242 Смілянського комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» від 21 жовтня 2021 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», наказу № 80 Смілянського комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» від 30 вересня 2022 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», наказу № 80 Смілянського комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» від 12 вересня 2023 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», наказу № 63 Смілянського комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» від 19 вересня 2024 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування» встановлено, що виконавцем є КП «Смілакомунтеплоенерго» та встановлені тарифи для населення на послугу з централізованого опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. В матеріалах справи від 25 жовтня 2021 року є договір про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого КП «Смілакомунтеплоенерго» зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно з п. 1 Індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до п. 2 Індивідуального договору даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради http://smila-rada.gov.ua. Згідно з п. 4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Згідно п. 32 Індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігається з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Відповідно до п. 34 Індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За змістом положень ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до норм ст. 641, 642\~ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно з ч. 5 ст. 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі №711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «Хоч у ч. 1 ст. 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». За актами подачі теплоносія від 02 листопада 2023 року, 01 листопада 2024 року, складеними представниками КП «Смілакомунтеплоенерго», теплоносій від котельні №5 подано до будинку в тому числі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актами зняття показників лічильника теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , представником КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснювалося зняття показників лічильника теплової енергії у вказаному будинку. Отже, судом встановлено, що позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» у період з жовтня 2023 року по вересня 2025 року надавалася послуга з теплопостачання споживачам у будинку по [ADDRESS] , в якому, зокрема, розташована квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . При цьому, будь-яких письмових доказів, які свідчать про відмову відповідача від отримання послуг КП «Смілакомунтеплоенерго» матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Таким чином, договірні відносини між позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» та відповідачем, яка є споживачем - власником квартири, врегульовані Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з наданим суду розрахунком позивачем нараховано 12688 грн 60 коп. (12066 грн 40 коп. за теплову енергію, 622 грн 20 коп. за абонентське обслуговування), втрати від інфляції в сумі 1411 грн 07 коп, 418 грн 90 коп. - 3% річних та пеню в сумі 509 грн 52 коп., а всього 15028 грн 09 коп. Згідно ст.\~ 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~ 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з приписами ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень викладених у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд погоджується з розрахунками сум пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. КП «Смілакомунтеплоенерго» сплатило 302,80 грн судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого судом було відмовлено (справа №703/3655/25), а також 2119,60 грн відповідно до платіжної інструкції № 13064 від 18.08.2025 року. Таким чином, за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив 2422,40 грн з урахуванням коефіцієнту 0,8 зважаючи на те, що позовна заява була подана позивачем через систему «Електронний суд». Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, понесені підприємством судові витрати зі сплати судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved