Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути із відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - Товариство) заборгованість за кредитним договором №16.02.2025-100002330 від 16.02.2025 (далі Кредитний договір) у розмірі 7950 грн, а також понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.02.2025 між Товариством та відповідачем укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 2500 грн. строком на 189 днів. Товариство свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] грошові кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого станом на дату подачі позову виникла заборгованість у розмірі 7950 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2500 грн., по процентам в розмірі 3675 грн., комісії 175 грн., додаткової комісії 350 грн, неустойки - 1250 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Ухвалою від 06.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. 02.12.2025 від [PERSON] надійшла заява в якій остання просила долучити до матеріалів справи витяг з ЄРДР, сповіщення сім`ї та витяг з Єдиного державного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, які підтверджують, що її син [PERSON] зник безвісти 22.07.2024. 05.12.2025 на адресу суду від [INFO] надійшла копія сповіщення командира військової частини [NUMBER] №11187 від 28.07.2024 щодо солдата [PERSON] та повідомлено що станом на 26.11.2025 інших підтверджуючих документів щодо статусу [PERSON] РТЦК не має. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 16.02.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений електронний кредитний договір №16.02.2025-100002330. Відповідно до умов договору сума кредиту: 2500 грн., строк - 189 днів; дата повернення (виплати) кредиту-23.08.2025; денна процентна ставка 0,89%; комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «комісія», економічна сутність плата за надання кредиту) 175 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 175 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка: 37,5 грн, що нараховується за кожен день виконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів відповідно до договору ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, укладеному із «Споживчий центр», грошові кошти на суму 2500 грн. 16.02.2025 перераховано на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua 655563298, призначення платежу: видача за договором кредиту №16.02.2025-100002330. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» оспорювані кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як слідує із матеріалів справи [PERSON] , 1997 року народження, зник безвісти 22.07.2024 під час штурмових дій противника в районі населеного пункту Залізнянське Бахмутського району Донецької області, захищаючи волю та незалежність України, що підтверджується сповіщенням сім`ї від 23.07.2024, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 22.06.2025 та повідомленням [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти та, в подальшому порушив обов`язок щодо їх повернення, тобто не виконував або неналежним чином виконував умови кредитного договору. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті кредитного договору, саме [PERSON] . Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та наданих письмових доказів, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи викладене,

Outcome: dismissed