Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

05 листопада 2025 року представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~4972686 у розмірі 26\~667,66 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 16\~вересня 2024\~року між\~Товариством \~з обмеженою\~відповідальністю «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№\~4972686,\~який підписано\~електронним підписом\~Клієнта та\~за яким\~відповідачу надано\~кредит у\~безготівковій формі\~за реквізитами\~платіжної картки,\~реквізити якої\~надані відповідачем\~з метою\~отримання кредиту.\~Підписанням Кредитного\~договору Відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма умовами\~Правил надання\~коштів у\~позику в\~тому числі\~й на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~(п.п.\~9.9.\~Кредитного договору),\~які розміщені\~на веб-сайті,\~повністю Приймаючи\~умови Кредитного\~Договору,\~Відповідач підтверджує,\~що він\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується неухильно\~дотримуватися цих\~Правил,\~які є\~публічною пропозицією\~(офертою)\~у розумінні\~ст.\~ст.\~641,\~644\~ЦК України\~на укладення\~договору кредиту\~та визначають\~порядок і\~умови кредитування,\~права і\~обов`язки\~сторін,\~іншу інформацію,\~необхідну для\~укладення договору. Відповідно до договору факторингу №\~16072025 від 16 травня 2025 року та реєстру боржників №\~1 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26\~667,66\~грн. (а.с.\~2-9) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено\~ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». (а.с.\~113-115) Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. У судове\~засідання представник\~позивача ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» не з`явився, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а у випадки неявки відповідача у судове засідання ухвалити заочне рішення, інших клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с.\~8) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, яке повернулось до суду без вручення адресату. (а.с.\~123) Згідно ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи положення ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. При таких обставинах, у відповідності до положень ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Представник третьої особи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с.\~118) Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.\~80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір №\~4972686 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У відповідності до п.п.\~1.1. Кредитного договору, укладання договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний застосунок. Підписавши Договір за допомогою електронного підпису «49819» Вязовський Р.О. погодився з умовами Договору, згідно з якими відповідно до п.п. 1.2-1.3 Договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 2\~000,00\~гривень. Строк кредиту 351 день. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №\~1 до Договору. Відповідно до п.\~1.4 Договору стандартна процента ставка становить 1,00\~% за кожен день користування кредитом та застосовується у межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 Договору. За умовами п.\~2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Порядок нарахування процентів регулюється розділом 3 Договору, за умовами якого Проценти, що нараховуються за цим Договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п.\~9.9 Договору, підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, зокрема, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття Клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на Вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» (може на застосовуватись, якщо загальний розмір кредиту за Договором не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення Договору); - він ознайомлений з усіма умовами Правил, актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.(а.с.\~10-36, 42-45) 16 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Додатковий договір до Договору №\~4972686 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту за додатковим договором складає 5\~000,00\~гривень, загальна сума наданого кредиту складає 7\~000,00 грн. (а.с.\~37-41, 46-52) Після прийняття відповідачем умов кредитного договору та додаткового договору відповідач отримав кредит у сумі 7\~000,00 грн на свою платіжну картку №\~ [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17 липня 2025 року №\~1-1707 про успішність перерахування 2\~000,00\~грн та довідкою ТОВ «ПАЙТЕК» від 17 липня 2025 року №\~20250717-177 про успішність перерахування 5\~000,00\~грн . (а.с.\~53-54) З розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~4972686 від 16 вересня 2024 року, який проведений ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», вбачається, що внаслідок невиконання умов Договору заборгованість за договором становить 26\~667 грн 97\~к., яка складається, зокрема з: 6\~999 грн 97 к. заборгованості за тілом кредиту, 16\~167 грн 69 к. - заборгованості за процентами, 3\~500,00 грн - штрафних санкцій, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.\~55-64) 16 липня 2025 року до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Договору факторингу № 16072025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 26\~667,97 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6\~999,97 грн, сума заборгованості за процентами 16\~167,69 грн, заборгованість за штрафами 3\~500,00 грн, що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників №\~1 за договором факторингу від 16 липня 2025 року, витягом з реєстру боржників №\~1 від 16 липня 2025 року, платіжною інструкцією №\~740 від 18 липня 2025 року про оплату за відступлення права вимоги. (а.с.\~65-76 ) Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне. За нормами ч.\~13 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.\~3 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054\~ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З положень ст.\~546\~ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 549\~ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Із змісту статті 610\~ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ч.\~1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до ст.\~1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23\~167 грн 66 к., з яких: основний борг за тілом кредиту\~ 6\~999 грн 97 к., заборгованість за процентами 16\~167 грн 69 к. Водночас, вимоги ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» у частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафом не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~4\~ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України, що викладено в постановах від 22 червня 2021 року у справі №\~334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №\~910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №\~477/874/19 (пункт 69). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №\~64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24\~лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05\~години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Зважаючи на викладене, враховуючи, що кредитний договір був укладений 18\~вересня\~2024 року, підстави для стягнення штрафу відсутні. Відповідно до ч.ч.\~1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~104,34\~грн (86,87\~%). На підставі викладеного,

Outcome: partial