Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач заначила, що з 5 березня 2011 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними постійно виникають суперечки, які спричинють душевні страждання. Разом у них не виходить підтримувати нормальну моральну атмоферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. Більше десяти років сторони не проживають разом, не ведуть спільного гоподартсва та не мають спільного бюджету. Зазначила, що розірвання шлюбу, який існує лише формально, буде відповідати їх інтересам, оскільки кожен з них зможе самостійно влаштувати своє життя. Також вважає, що збереження шлюбу є недоцільним. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 5 листопада 2025\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 27\~листопада 2025 року о 10 год 00 хв. 27 листопада 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 15 грудня 2025 року о 10 год 30 хв. У судове засідання позивач не з`явилася. У вимогах до позову просила суд розглядати справу за відсутності позивача та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився.\~Про час,\~дату та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~шляхомрозміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому, згідно частиною 11\~статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Частиною\~\~статті 280 ЦПК України\~визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 5 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 5 березня 2011 року, виданим виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 25 серпня 2011 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина 2 статті 104 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачем, залишити за останнім, оскільки питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат позивачем не ставиться.

Outcome: approved