Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТзОВ «ФК ЄАПБ»), звернулося в суд із позовом до [PERSON] , у якому просять стягнути з відповідача у користь позивача заборгованість за кредитними договорами, зокрема: за кредитним договором № 39989-03/2024 від 23.03.2024 в розмірі 60\~000,00 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~15000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~45000 .00 грн. - сума заборгованості за процентами; за договором позики № 79853718 від 11.04.2024 в розмірі 14\~291,20 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~4400.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~1100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. - \~ \~ \~ \~8791.20 грн. - сума заборгованості за пенею. за договором позики № 8586592 від 12.10.2024 в розмірі 16\~500,00 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~5000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~14.50 грн. - сума заборгованості за відсотками; - \~ \~ \~ \~10000.00 грн. - сума заборгованості за пенею; - \~ \~ \~ \~1485.50 грн. - комісія за надання позики. за кредитним договором № 102005556 від 09.02.20222 в розмірі 9 240,00 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~2100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - \~ \~ \~ \~1140.00 грн. - заборгованість за комісією. Всього позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 100 031,20 грн. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказує\~на те,\~що 23\~березня 2024\~року між\~ТОВ «Аванс\~кредит» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~39989-03-08/2024.\~11.04.2024\~між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №79853718. 12.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №8586592. Крім цього, 09 лютого 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102005556. Також, 19.09.2024 між ТзОВ «Аванс кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 23.03.2024 №39989-03/2024 в сумі 60 000 грн, з яких: 15\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 45\~000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого позивач набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №79853718 від 11.04.2024 у розмірі 14 291,20 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою богу; 1 100,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8\~791,20 грн. сума заборгованості за пенею, а також за договором позики №8586592 від 12.10.2024 в сумі 16 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою богу; 14,50 грн сума заборгованості за відсотками; 10\~000,00 грн. сума заборгованості за пенею; 1\~485,50 грн. комісія за надання позики. Також, 16 липня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №102005556 від 09.02.2022 до відповідача в сумі 9\~240,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~100,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 140,00 грн - заборгованість за комісією. Оскільки відповідач за вказаними правочинами не здійснює виконання своїх зобов`язань належним чином, позивач просить стягнути із відповідача зазначені суми заборгованості. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. 23 березня 2024 року між ТзОВ «Аванс кредит» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) укладено кредитний договір № 39989-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору. Згідно із п.п.1.1., 1.2 зазначеного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15\~000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.03.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день с троку кредитування. Дата погашення кредиту 20.07.2024. У пункті 1.4.1 сторони передбачили, що денна процентна ставка складає 2,50% та застосовується у межах строку кредитування. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТзОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТзОВ «Аванс Кредит» суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. 19.09.2024 між ТзОВ «Аванс кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТзОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.09.2024 до договору факторингу №19092024 від 19.09.2024, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60\~000,00 грн, з яких: 15\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45\~000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 11 квітня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №79853718. Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов?язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. У пункті 2.1 зазначеного договору позики, сторони погодили, що сума позики складає 4400 грн., строк позики 10 днів, дата повернення позики 20.04.2024, денна процентна ставка 2,50%, процентна ставка за понад строкове користування 2,70%, пеня 2,7% в день, орієнтована реальна процентна ставка 851507,37%, орієнтовна загальна вартість позики 5500 грн. Також, 12 жовтня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № №8586592. Згідно з п. 2.1, за цим договором Кредитодавець зобов?язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від сумикредиту та Комісію за надання кредиту. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2., 2.3, 2.4 зазначеного договору, сума кредиту становить 5000 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка 0,01% (фіксована), комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1485,50 грн.). Дата надання кредиту 12.10.2024, дата повернення кредиту 10.11.2024, денна процентна ставка в день 1%, проценти за понадстрокове користування кредитом 5.0%, пеня в день 5%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 6500 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання, плату за Позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід?ємною частиною договору. Згідно п.1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Крім цього, до вказаного договору факторингу сторонами укладено додаткові угоди №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022, №34 від 19.08.2024, №48 від 21.02.2025, якими змінено загальну суму прав вимоги та перелік боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №30 від 19.08.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 291,20 грн, з яких: 4 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою богу; 1 100,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8 791,20 грн. сума заборгованості за пенею. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №43 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою богу; 14,50 грн сума заборгованості за відсотками; 10 000,00 грн. сума заборгованості за пенею; 1 485,50 грн. комісія за надання позики. Також, 09 лютого 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102005556 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Згідно із п.1.1 зазначеного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.13 договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 6000 грн. Кредит надається загальним строком на 75 днів з 09.02.2022 (дата надання кредиту) і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.02.2022. Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 25.04.2022 (дата остаточного погашення заборгованості (пункти 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2 договору). Загальні витрати позичальника в пільговий період складають 3390 грн., загальні витрати позивальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 21390 грн. в грошовому виразі (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту складає 1140 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту, одноразово в момент видачі кредиту. (п.1.5.1) Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2250 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 18\~000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.(п.1.5.3). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 16 липня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТзОВ «Мілоан» передає ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 240 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 100,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 140,00 грн - заборгованість за комісією. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом, не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 42 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони у вказаних правочинах узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений спірок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або сконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд встановлено, що первісними кредиторами, а саме ТзОВ «Аванс кредит» за кредитним договором №39989-03/2024 від 23.03.2024, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №79853718 від 11.04.2024 та за договором позики №85865692 від 12.10.2024, ТзОВ «Мілоан» за кредитним договором від 09.02.2022 №102005556 свої зобов`язання виконано у повному обсязі, надано відповідачу кредитні кошти у розмірах встановлених ними, що підтверджено інформацією від 30.01.2025 №3466_250130172953 наданою ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» про переказ коштів на карту Відповідача, яка зазначена ним у договорі № [NUMBER] , копією платіжного доручення №39521052 від 09.02.2022 ТзОВ «Мілоан», та такі дані не спростовано відповідачем. Крім цього, суд вважає, що на підставі зазначених договорів факторингу, а також витягів із реєстру боржників, позивач підтвердив своє право вимог до відповідача за вказаними правочинами. Щодо вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором№39989-03/2024 від 23.03.2024 на суму 60\~000 грн., суд погоджується із вимогою позивача у частині стягнення заборгованості із відповідача за тілом кредиту у розмірі 15000 грн. Щодо стягнення заборгованості за відсотками за вказаним договором, суд зазначає наступне. Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України\~«Про споживче кредитування»\~визначено, що денна процентна ставка\~це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Стаття 8 Закону України\~«Про споживче кредитування»\~визначила, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5%. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим\~Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~набрав чинності 24.12.2023. Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання\~Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів\~1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня\~1% (з 21.08.2024). Договір про надання фінансового кредиту № 39989-03/2024 укладений між ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] 23.03.2024, тобто уже після набрання чинності відповідних положень\~Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення\~Закону\~про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~у розмірі не більшому, ніж 1%. З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий розрахунок заборгованості у частині нарахованих відповідачу відсотків, оскільки вважає, що такі відсотки відповідачу слід нараховувати з урахуванням обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1% з урахуванням вимог зазначеного Закону. Таким чином, суд вважає, що заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період з 23.03.2024 по 20.07.2024 (строк кредитування) становить 18 000 грн,, що розраховується наступним чином (15 000*1/100) * 120 =18000 грн., де 120 - кількість днів кредитування. Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що\~вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 39989-03/2024 слід задовольнити частково, на загальну суму 33\~000 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18\~000 грн. нараховані відсотки. Щодо вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики №79853718 від 11.04.2024 на загальну суму 14291,2 грн., суд погоджується із вимогою позивача у частині стягнення заборгованості із відповідача за тілом кредиту у розмірі 4400 грн. Щодо стягнення заборгованості за відсотками за вказаним договором, суд, виходячи із наведених обставин, а саме того, що вказаний правочин укладений між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 11.04.2024, тобто уже після набрання чинності відповідних положень\~Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення\~Закону\~про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~у розмірі не більшому, ніж 1%. Суд відхиляє наданий розрахунок заборгованості у частині нарахованих відповідачу відсотків у розмірі 1100 грн., оскільки вважає, що такі відсотки відповідачу слід нараховувати з урахуванням обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1% з урахуванням вимог зазначеного Закону. Таким чином, суд вважає, що заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період з 11.04.2024 по 20.04.2024 (строк кредитування) становить 440 грн,, що розраховується наступним чином (4400*1/100) * 10 =18000 грн., де 10 - кількість днів кредитування встановленого договором. Щодо стягнення із відповідача нарахованої пені у розмірі 8791,2 грн., суд зазначає наступне. 24 лютого 2022\~року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який діє на даний час. Відповідно до\~Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Положення пункту 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~є чинними. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦК України\~основу цивільного законодавства України становить\~Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є\~Цивільний кодекс України(частина 2\~статті 4 ЦК України). Отже, частина друга\~статті 4 ЦК України\~закріплює пріоритет норм цього\~Кодексу\~над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм\~ЦК України\~з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього\~Кодексу\~над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~(постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 12.02.2025 № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей\~1046,1049,1050,1054 ЦК України, можна дійти висновку про те, що на договір позики №79853718, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а нарахована позикодавцем неустойка, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню позикодавцем. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення із відповідача пені в розмірі 8791 грн,, нарахованої йому внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за договором позики №79853718 не підлягає до задоволення. Відтак, суд вважає, що вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за договором позики №79853718 від 11.04.2024 слід задовольнити частково, на загальну суму 4840 грн., з яких: 4400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 440 грн. нараховані відсотки у межах строку кредитування. Щодо вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 12.10.2024 №8586592 на загальну суму 16500 грн., суд погоджується із вимогою позивача у частині стягнення заборгованості із відповідача за тілом кредиту у розмірі 5000 грн. та нарахованої заборгованості за відсотками у сумі 14,50 грн., а також комісії у розмірі 1485,5 грн., а всього на загальну суму 6500 грн. Щодо вимог стягнення заборгованості за вказаним договором позики за пенею у розмірі 10\~000 грн., суд вважає, що такі вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи вимоги пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України про які суд уже зазначав вище. Щодо вимог позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 09.02.2022 на загальну суму 9240 грн., суд погоджується із вимогою позивача у частині стягнення заборгованості із відповідача за тілом кредиту у розмірі 6000 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 2100 грн. та комісією у розмірі 1140 грн. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами, підлягають частковому задоволенню на суму 53\~580 грн., а саме: -за договором про надання фінансового кредиту № 39989-03/2024 на загальну суму 33\~000 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18\~000 грн. нараховані відсотки; -за договором позики №79853718 від 11.04.2024 на загальну суму 4840 грн., з яких: 4400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 440 грн. нараховані відсотки; -за договором про надання коштів у кредит від 12.10.2024 №8586592 на загальну суму 6 500 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 14,50 грн., заборгованість із нарахованої комісії у розмірі 1485,5 грн.; -за договором про споживчий кредит від 09.02.2022 на загальну суму 9240 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 2100 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1140 грн. У решті вимог, слід відмовити за наведених вище підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме: судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає 1621,80 грн., тобто 53,56 % від суми задоволених позовних вимог судом.

Outcome: partial