Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35\~877,37 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Посилається на те, що 14.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено електронний Договір № 42753792 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 1 500 грн., строк кредиту 360 днів з 14.06.2024 року по 09.06.2025 року із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір № 42753792 від 14.06.2024 року був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «10937». На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 1 500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Крім того, 16.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору № 4735236 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.06.2024 року. Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає: 4 500 грн. Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 4500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 6 000 грн. Додатковий договір № 4735236 від 16.06.2024 року був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «75854». Відповідно до інформації, зазначеної в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», 16.06.2024 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 4500 грн. на платіжну карту [NUMBER] , яку під час укладання Додаткового договору було особисто зазначено відповідачем. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало. Надалі у період з 14.06.2024 по 31.03.2025 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 2 407,51 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2407,5 грн. Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4735236 від 14.06.2024 року у період з 14.06.2024 року по 09.06.2025 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 12\~299,99 грн. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 31.03.2025 року між: ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 31/03/2025, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4735236 від 14.06.2024 року загальна сума заборгованості склала 32577,37 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 5999,99 грн., заборгованості за процентами 23577,38 грн., штрафні санкції 3000 грн. За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 14.06.2024 року по 31.03.2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.09.2025 15 користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 23577,38 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року до Позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до Відповідача, вимоги Позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до Відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 23577,38 грн. В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. Договору факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4735236 строк кредиту 360 днів: з 14.06.2024 року по 09.06.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025, строк дії Договору № 4735236 від 14.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 року по 09.06.2025 року (70 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 300,00 грн. (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додається): 5999,99 грн * 1,5% = 90 грн*70 календарних дні = 6 300,00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4735236 від 14.06.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 29 877,38 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 23577,38 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 6 300,00 грн.). Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4735236 від 14.06.2024 року загальною сумою 38 877,37 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 23577,38 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 70 календарних днів 6 300,00 грн., штрафні санкції 3000 грн. Ухвалою суду від 29.09.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав заяву про заміну найменування позивача у зв`язку із зміною найменування позивача з ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", а також просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір, а саме: договір про надання споживчого кредиту від 14.06.2024 року. За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 1 500 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору). Крім того, 16.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору № 4735236 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.06.2024 року. Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає: 4500 грн. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в загальній сумі 6000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». У період з 14.06.2024 по 31.03.2025 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 2407,51 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2407,5 грн. 31.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» укладено договір факторингу № 31/03/2025. Відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. У\~ст.1077 ЦК України\~зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобо`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Уклавши договір відступлення прав вимоги (факторингу) № 31/03/2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Так,\~статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628\~ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.03.2025 року №31/03/2025 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4735236 від 14.06.2024 року. За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 14.06.2024 року по 31.03.2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 23577,38 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 року до Позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до Відповідача, вимоги Позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до Відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 23577,38 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач на момент звернення із позовною заявою, заборгував перед позивачем борг за кредитним договором № 4735236 від 14.06.2024 року загальною сумою 38 877,37 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 23577,38 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 70 календарних днів 6 300,00 грн., штрафні санкції 3000 грн. Заборгованість по кредиту, комісії та відсотках позивач визначив вірно. Доказів сплати кредиту, комісії та відсотків відповідач не надала. За таких обставин вона повинна сплатити позивачу кредит, комісію та відсотки за користування кредитом. Вирішуючи питання про сплату штрафних санкцій, суд враховує, що відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначено статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин відповідач не повинна нести відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій. У зв`язку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4735236 від 14.06.2024 року загальною сумою 35 877,37 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 23577,38 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 70 календарних днів 6 300,00 грн. Отже, відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України\~оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту. Щодо процесуального клопотання позивача про нарахування інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України в порядку частин 10, 11 ст.265 ЦК України на майбутнє то суд виходить з наступного. Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, зокрема під час воєнного стану, суд не вбачає підстав для її задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати які складаються із наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року (а.с.140), заявки на виконання доручення від 10.12.2024 року, рахунку на оплату від 10.12.2024 року, акту №6404 від 10.12.2024 року, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката становить - 10000,00 грн. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10 000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом, обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору.

Outcome: partial