Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Представник ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 25-11-2024-01 від 25.11.2024 в розмірі 56570,65 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач та відповідач 25.11.2024 уклали Договір № 25-11-2024-01 надання коштів у позику (далі Договір позики). Згідно Договору позики кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 50000 грн. на умовах, передбачених Договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача укладено Договір застави транспортного засобу від 25.11.2024. Відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] . В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.11.2024 зареєстровано обтяження за № 31675138. Також, позивач перерахував на рахунок відповідача 48000 грн. Відповідач згідно Договору № ВО 25-11-2024-01 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 25.11.2024 отримав послугу вартістю 2000,00 грн. з встановлення на автомобілі обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля. На виконання умов Договору відповідач здійснював декілька платежів, однак заборгованість не погашена в повному обсязі. Позивач заявляє до стягнення штраф в розмірі 30% від вартості предмета застави, який сторони оцінили в сумі 188600 грн. Тому розмір штрафу складає 56580 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представником відповідача подано відзив, в якому зазначено, що зобов`язання відповідача по кредитному договору є припиненим у зв`язку з його виконанням, тому право застави за договором застави транспортного засобу є припиненим. Також, у період дії воєнного стану неустойка та інші платежі за прострочення виконання за такими договорами підлягають списанню кредитодавцем. Тому позовні вимоги про стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Крім того, розмір штрафу повинен бути значно зменшений на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України через відсутність у позивача жодних збитків. Представником позивача подано відповідь на відзив в якому зазначає, що за основним зобов`язанням по кредитному договору відповідач мав прострочену заборгованість, тому немає підстав вважати, що основне зобов`язання є припиненим. Станом на 25.06.2025 утворилася заборгованість в розмірі 37090,65 грн. та після надіслання вимоги позивача про сплату заборгованості відповідачем внесено всю суму боргу. Відповідач не спростовує порушення ним умов договору застави. Тому позовна заява подана саме через порушення умов договору застави, який вимагав від відповідача вчинення певних дій в разі порушення умов кредитного договору та періодичну доставку транспортного засобу заставодержателю для огляду. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту. З метою забезпечення виконання умов зазначеного договору додатково укладено договір застави транспортного засобу відповідача. При цьому, вартість предмета застави визначено сторонами договору на власний розсуд. За умовами договору застави транспортного засобу відповідач взяв на себе відповідні обов`язки, зокрема щомісячно доставляти позивачу в м. Київ транспортний засіб для огляду та вразі прострочення сплати коштів за кредитним договором невідкладно передати позивачу для зберігання транспортний засіб. За невиконання даних дій відповідач несе відповідальність у вигляді штрафу, що складає 30 відсотків від вартості предмета застави. Відповідач, допустивши прострочення платежів за кредитним договором, не передав позивачу транспортний засіб, а також не надавав щомісячно позивачу для огляду транспортний засіб. Тому, позивачем відповідно до умов договору застави нараховано штраф в розмірі 30 відсотків від вартості предмета застави. Вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на неможливість стягнення в період воєнного стану неустойки, оскільки, в даному випадку штраф застосовано не за порушення грошових зобов`язань, а зобов`язань за договором застави транспортного засобу. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що дійсно уклав з позивачем кредитний договір та договір застави транспортного засобу, які він детально не вивчав. Для сплати заборгованості було визначено графік платежів та суми, які зводилися до того, що щомісячно необхідно сплачувати лише відсотки за кредитом, а в останній місяць сплачується тіло кредиту. Зазначив, що ним одноразово внесено суму, яка значно перевищувала щомісячні платежі (по 2500 грн), тому вважав перевищені платежі як аванс на наступні місяці. Коли дізнався про наявність заборгованості, то одразу її погасив. Не визнає обов`язку сплачувати штраф. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вимога позивача сплатити штраф, який перевищує розмір кредиту є недобросовісною практикою. Враховуючи, що кредитні зобов`язання є припиненими, у зв`язку з повною сплатою відповідачем кредитної заборгованості, то є припиненим і договір застави транспортного засобу. Крім того, позивач через порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором не зазнав жодних збитків, тому розмір штрафу має бути зменшений судом на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до мінімальної суми. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.11.2024 між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 25-11-2024-01 (далі Договір позики). Пунктом 1.1 Договору позики передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60% річних та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5. Договору позики строк кредиту з 25.11.2024 по 25.11.2025. Згідно з п. 3.6 Договору позики погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, який регламентовано періодичність, строки та розміри платежів (Додаток №1). Відповідно до п. 3.10 Договору позики у разі виникнення заборгованості сторони погодили таку послідовність її погашення у разі надходження коштів недостатніх для повного погашення заборгованості: у першу чергу прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти: у другу чергу сума кредиту та проценти; у третю чергу неустойка та інші платежі. Згідно п. 4.1. Договору позики в якості забезпечення виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплату процентів та штрафних санкцій передано в заставу автомобіль марки OPEL д.н.з. [NUMBER] , який належить відповідачу. Також, сторони погодили можливість дострокового повернення кредиту, а саме, позивач має право в будь-який час достроково повернути кредит, у тому числі шляхом збільшення сум періодичних платежів. Якщо позивальник скористався правом повернення кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне корегування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів (п. 3.13 Договору позики). Аналогічні положення щодо права дострокового повернення кредиту та обов`язок кредитодавця здійснити перерахунок графіку платежів закріплено в ч. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до Додатку № 1 до Договору позики відповідач зобов`язаний починаючи з 25.12.2024 щомісячно вносити кошти в сумі 2500 грн (проценти) та в останній місяць 25.11.2025 внести 50000 грн. тіло кредиту і 2500 процентів. Того ж дня, 25.11.2024 сторони уклали Договір застави транспортного засобу (далі Договір застави). Пунктом 1.1. Договору застави передбачено, що цей Договір забезпечує виконання заставодавцем зобов`язань, які виникають з Договору № 25-11-2024-01, згідно з яким заставодавець зобов`язаний повернути отриману суму позики в розмірі 50000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 25.11.2025, а також нараховані відсотки, штрафи, пені, комісії у розмірі і випадках, передбачених Договором. За взаємною згодою сторони оцінюють предмет застави в сумі 188600,00 грн. (п.2.2. Договору застави). Згідно п. 3.3.1. Договору застави заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателю у разі порушення заставодавцем умов Договору позики, шляхом доставки предмету застави за адресою місцезнаходження заставодержателя м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя. Відповідно до п. 3.3.5. Договору застави заставодавець зобов`язаний не рідше ніж один раз на місяць доставити предмет застави за адресою м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 для огляду предмета застави заставодержателем. Кожний факт проходження вказаного огляду підтверджується актом проведення огляду предмета застави скріпленим мокрою печаткою заставодержателя. Відсутність у заставодавця відповідних актів огляду є достатньою підставою для визнання порушення ним умов даного пункту Договору. Пунктом 4.2. Договору застави передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання будь якого з пунктів, а саме: 3.3.1., 3.3.5., 3.3.6., 3.3.7., 3.3.8. цього Договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30 % від вартості предмета застави згідно п. 2.2. Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання заставодержателю. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.11.2024 зареєстровано обтяження за № 31675138. Згідно графіку розрахунків відповідач щомісячно 25 числа мав вносити на рахунок позивача платіж в розмірі 2500,00 грн. в рахунок погашення заборгованості (нараховані проценти), а останній платіж 25.11.2025 в розмірі 52500,00 грн. (сума тіла кредиту 50000,00 грн. та проценти за останній місяць строку кредитування 2500,00 грн.). На виконання умов Договору відповідач здійснив наступні платежі: - 11.01.2025 в розмірі 15000,00 грн.; - 24.01.2025 в розмірі 4000,00 грн.; - 22.02.2025 в розмірі 3000,00 грн.; - 24.03.2025 в розмірі 4000,00 грн. Як слідує з Особової картки позичальника кошти, внесені відповідачем, зараховані в рахунок погашення заборгованості по відсотках (щомісячних платежів), а сума, що перевищує щомісячний платіж врахована позивачем та зменшено розмір тіла кредиту. Таким чином, відповідач в грудні 2024, квітні та травні 2025 не здійснив обов`язкових платежів в сумі по 2500 грн, чим порушив умови Договору позики. Станом на 25.06.2025 утворилася заборгованість за Договором в розмірі 37090,65 грн., що складається з 32252,74 грн. тіло кредиту; 4837,91 грн. відсотки. Відповідачем визнано факт заборгованості та 22.07.2025 внесено на рахунок позивача заборгованість в розмірі 37100,00 грн. Отже, [PERSON] порушено умови Договору позики, а саме п. 3.6. цього Договору, згідно якого погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіком розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Так, згідно графіку платежів [PERSON] мав щомісячно до 25 числа вносити на рахунок позивача платіж в розмірі 2500,00 грн. Таким чином, судом встановлено порушення умов Договору позики відповідачем. Щодо порушення вимог Договору застави транспортного засобу суд зазначає наступне. Згідно п. 3.3.1. Договору застави відповідач зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателю у разі порушення заставодавцем умов Договору позики, шляхом доставки предмету застави за адресою місцезнаходження заставодержателя м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя. Однак, після порушення умов Договору позики відповідачем не вчинено дій для негайної передачі предмету застави на зберігання заставодержателю, що є порушенням п. 3.3.1. Договору застави. Відповідно до п. 3.3.5. Договору застави заставодавець зобов`язаний не рідше ніж один раз на місяць доставити предмет застави за адресою м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 для огляду предмета застави заставодержателем. Кожний факт проходження вказаного огляду підтверджується актом проведення огляду предмета застави скріпленим мокрою печаткою заставодержателя. Відсутність у заставодавця відповідних актів огляду є достатньою підставою для визнання порушення ним умов даного пункту Договору. Відповідачем не надано до суду актів огляду предмета застави, що свідчить про порушення вимог п. 3.3.5. Договору застави та не надання транспортного засобу для щомісячного огляду заставодержателем. Таким чином, відповідно до п. 4.2. Договору застави за невиконання пунктів 3.3.1., 3.3.5., цього Договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30 % від вартості предмета застави (вартість предмету застави погоджено сторонами в розмірі 188600,00 грн., отже штраф становить 56580,00 грн.). Доводи представника відповідача про те, що у зв`язку з повним виконанням умов кредитного договору, припинилася дія Договору застави суд оцінює критично з огляду на те, що штраф за невиконання відповідачем вимог п.п. 3.3.1 та 3.3.5 Договору застави позивачем нараховано в період дії Договору позики, що підтверджується повідомленням відповідача листом від 21.01.2025 № 27. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~549\~ЦК України\~неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач, допустивши порушення графіку платежів, не передав позивачу на зберігання транспортний засіб, чим порушив п. 3.3.1 Договору застави та не доставляв щомісячно в м. Київ транспортний засіб для огляду позивачем, чим порушив п. 3.3.5 Договору застави. Отже, у відповідності до п. 4.2 Договору застави до відповідача підлягає застосування неустойка у виді штрафу в розмірі 30 відсотків від вартості предмета застави, що складає 56570 грн. 65 коп. Відповідачем не надано доказів щодо недобросовісності поведінки позивача під час укладення Договору застави, приховування інформації чи її спотворення. Умови Договору застави викладені зрозуміло, виконані доступним для читання шрифтом та не мають двоякого трактування. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача права неустойку у виді штрафу відповідно до п. 4.2 Договору застави, за порушення п.п. 3.3.1, 3.3.5 Договору застави. При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, тому доводи представника відповідача в цій частині є необґрунтованими. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначено ВС в постанові від 11.06.2025 у справі № 916/2299/24 зменшення розміру неустойки підпадає під регулювання норм\~частини третьої ст. 551 ЦК, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто вказана норма передбачає умови як підстави для зменшення пені і не визначає вимог щодо обов`язкової їх наявності у поєднанні, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї із них безвідносно до майнового стану сторін, який \~в силу норми\~статті 233 ГК\~підлягає врахуванню, проте не завжди є визначальною обставиною, яка впливає на рішення про можливість зменшення пені. В постанові ВС від 22.01.2025 у справі № 916/496/24 зазначено на підставі\~частини 3 статті 551 ЦК,\~частини 1 статті 233 ГК, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі за власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчать про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права (постанова ВС від 16.10.2024 у справі № 911/952/22). Вирішуючи питання можливості зменшення розміру неустойки у виді штрафу суд частково погоджується з доводами представника відповідача про наявність для цього підстав. Суд звертає увагу на поведінку відповідача, який отримавши повідомлення про порушення зобов`язання за Договором позики, вжив заходи до погашення заборгованості за Договором позики в повному обсязі, що свідчить про намагання діяти у кредитних відносинах добросовісно та відповідально. Також, судом береться до уваги той факт, що порушення відповідачем умов п.п. 3.3.1. та 3.3.5 Договору застави, не потягло для відповідача настання жодних збитків. В той же час, відсутність збитків не є підставою для уникнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання, якщо така відповідальність вільно погоджена сторонами у договорі. Таким чином, судом встановлені підстави для зменшення розміру штрафу, а саме до 20000 грн, що відповідатиме принципам справедливості, розумності та достатності. Доводи відповідача та його представника щодо необхідності застосування п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України суд вважає необґрунтованим з огляду на те, що даний пункт застосовується лише у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. В даній справі штраф нараховано позивачем саме за порушення умов Договору застави, який вимагав вчинення конкретних дій, а не за порушення Договору позики щодо своєчасного та повного внесення грошових коштів. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1070,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial