Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому. Позивач, як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняла спадщину. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги, а також розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача Ванчиковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та частковому задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з по господарської книги старостинського округу № 1 с. Черленівка Ванчиковецької сільської ради Чернівецької області № 1528 від 05 листопада 2025 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1965 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Черленівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час виникнення вказаних правовідносин, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно заповіту, який був складений 23 жовтня 2003 року та посвідчений секретарем Фороснянської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно. Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] своєчасно прийняла [PERSON] , оскільки почав відкрито розпоряджатись та безперервно володіти спадковим майном, що підтверджується довідкою старостинського округу № 1 с. Черленівка Ванчиковецької сільської ради Чернівецької області № 1528 від 05 листопада 2025 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння в цілому, а саме на 1/2 частку, яку вона успадкував після смерті свого чоловіка [PERSON] та на 1/2 частину її власної частки, яку вона набула в майні колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 13 жовтня 2008 року та посвідчений секретарем виконкому Фороснянської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] вказане спадкове майно. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно, звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] , спадщину прийняла своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за нею в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved