Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Чорнобаївської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи тим, що 20.01.1999 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4738 на товарній біржі, що відповідало діючому на той час законодавству. При укладення договору, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину. Позивач зареєстрував право власності у БТІ. Позивач набув право власності на дане майно, проте не може в даний час його зареєструвати у зв`язку із зміною законодавства та розпоряджуватися ним. Йому стало відомо, що один з первісних відповідачів [PERSON] помер, а [PERSON] виїхала на територію росії. Просить визнати договір купівлі-продажу № 4738 від 20.01.1999 року зареєстрований на Товарній біржі «Ізумруд», укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] дійсним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.01.1999 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4738 на товарній біржі «Ізумруд», відповідно до якого [PERSON] і [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Загальна площа квартири 64,1 кв.м, житлова площа 40,1 кв.м, кількість кімнат три. На договорі міститься відмітка про реєстрацію права власності за позивачем ХДБТІ в книзі 2 за № 455 від 20.01.1999 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2017 року. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). За змістом статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до\~ст. 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірний договір купівлі-продажу укладений та зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» 20.01.1999, то при вирішенні спору підлягають застосуванню положення\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~(далі\~ЦК УРСР 1963 року),\~Закон України «Про власність»,\~Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до ст. 49\~Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Згідно із\~ст. 1 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того,\~ст. 2 Закону\~встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно з якою угода вважається укладеною на біржі: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Набуття права власності\~це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно зі\~ст. 41 ЦК УРСР 1963 року\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до\~ст. 42 ЦК УРСР\~1963 року угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Водночас згідно зі\~ст. 47 ЦК УРСР 1963 року\~нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. За змістом ст. ст.\~128,\~153 ЦК УРСР 1963 року\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР 1963 року\~передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.07.1978 №3 (із змінами і доповненнями, внесеними\~постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1992 №13\~та\~від 25.05.1998 №15) роз`яснив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. В\~ЦК УРСР 1963 року\~не передбачалося конструкції нікчемності правочину чи договору. Правочин чи договір, які вчинялися під час чинності\~ЦК УРСР 1963 року, могли бути визнанні недійсними на підставі рішення суду.\~На рівні\~ЦК УРСР 1963 року\~не передбачалося правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів.\~У ч.2ст.15Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)міститься спеціальна норма щодо положень ст.47та ст.227ЦК УРСР1963року.Адже статті47і\~227ЦК УРСР 1963 року\~внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а ч.2ст.15Закону\~«Про товарну\~біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні\~як укладеного на товарній біржі. Спеціальна норма (ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті\~47\~та\~227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті\~47\~та\~227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex posterior derogat priori).\~Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі. Наведений правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2023 №336/6023/20. Крім того, відповідно до положень пп. 1.2 п. 1 глави\~2\~«Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна» розділу ІІ «Порядок\~вчинення окремих видів нотаріальних дій»\~Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України право власності на житловий\~будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку,\~що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: …договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні жодні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі, дійсним, оскільки останній є таким в силу вимог вищенаведених норм\~ЦК УРСР\~1963 року та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Крім того, враховуючи правила вчинення нотаріальних дій нотаріуси мають право при оформленні відчуження нерухомості приймати до уваги договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі, що свідчить про відсутність перепон для позивача у розпорядженні належним його квартирою.

Outcome: dismissed