Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

В серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся представник Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого гарячого водопостачання та опалення в сумі 51 724 грн. 20 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2025 року виникла заборгованість в сумі 51 724 грн. 20 коп., у зв`язку з чим, представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити в частині стягнення з нього заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.10.2008 року по 12.03.2020 року на суму 26\~674 грн. 41 коп., посилаючись на пропуск строку позовної давності, а також не заперечує проти стягнення заборгованості з нього за період з 12.03.2020 року по 30.06.2025 року на суму 25\~048 грн. 79 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яких просив задовольнити позов, посилаючись на те, що розрахунок вартості послуг, що були надані відповідачу, є вірним, оскільки будинок обладнаний лічильником теплової енергії, відповідно до показань якого розраховується вартість послуг, відсутність пропуску строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , з виписки за яким вбачається, що за період з жовтня 2008 р. по червень 2025 року включно за надані послуги наявна заборгованість в загальній сумі 51 724 грн. 20 коп. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно\~ст.525 ЦК України\~не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що в період з жовтня 2008 р. по червень 2025 року включно відповідач не в повній мірі сплачував надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в заявленій до стягнення сумі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачем зроблено в жовтні 2018 року на суму 600 грн. (а.с. 4-7) Відповідачем не надано жодних належних доказів неправомірності здійснених нарахувань або спростування наявної заборгованості. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. Водночас, суд частково погоджується з доводами відповідача про пропуск позивачем позовної давності. Згідно ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, який набув чинності 02.04.2020 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України\~карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» \~№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону\~№ 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Суд зауважує, що згідно ст. ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Таким чином, строк позовної давності рахується по кожному щомісячному платежу. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12. Згідно ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем за період з жовтня 2008 року по березень 2018 року частково сплачено надані відповідачем послуги в загальній сумі 7721 грн. 60 коп. що свідчить про погашення ним заборгованості за надані послуги, що утворилась за період з жовтня 2008 року по вересень 2012 року включно та частково за надані послуги в жовтні 2012 року. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону з відповідача на корить позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за період з березня 2017 року по червень 2025 року включно в сумі 34 697 грн. 64 коп. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь Комунального\~підприємства «Теплопостачання\~міста Одеси» судового збору в сумі 2301 грн. 24 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial