Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

16 жовтня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» в особі представника Мовчана В.В. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором №505537-КС-001 про надання кредиту від 22.07.2024 у розмірі 22077,80 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 22.07.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №505537-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 22.07.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 505537-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 20 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Ощадбанк». 10 грудня 2025 року АТ «Ощадбанк» надав затребувану інформацію щодо руху коштів, за затребуваний період, по банківському рахунку № [NUMBER] , до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] . Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи в передбаченому ст. 128 ЦПК України порядку, а також відповідним повідомленням на офіційному веб-порталі судової влади України; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом в разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи,в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.07.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір №505537-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA -1785 на номер телефону « [NUMBER] », який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, отже, він ним скористався для укладення договору з позивачем. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надав [PERSON] кредит у сумі 10 000,00 грн., строком кредитування - 24 тижнів, з фіксованою процентною ставкою в день 1,15288411 %. Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується банківською випискою з карткового рахунку за період з 22.07.2024 року по 06.01.2025року, згідно якого зарахування грошових коштів на картку відповідача відбулося 22.07.2024 року у розмірі 10000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, ТОВ «Бізнес позика», надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 09.10.2025 за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 22 077,80 грн, яка складається з: 6447,47 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 15 630,33 грн. - сума прострочених платежів по процентам. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором № 505537-КС-001 про надання кредиту від 22.07.2024 [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також - визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та заборгованості за порушення грошового зобов`язання ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved