Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування своєї заяви вказує, що вона народилася [INFO] в ст. Єсентукська Предгорного району Ставропольського краю Російської Федерації, по досягненню повноліття отримала радянський паспорт. 25.03.1985 року в с. Виноградове Херсонського району Херсонської області уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Постійно проживала в с. Виноградове Херсонського району Херсонської області. В період окупації міста Херсон втратила паспорт та звернулася до правоохоронних органів. 22.04.2024 року Управлінням Херсонського відділу державної міграційної служби заявниці відмовлено у видачі паспорту громадянина України на підставі п.п. 1 п. 100 Постанови КМУ від 25.03.2015 року № 302, оскільки не встановлено приналежність заявниці до громадянства України. Ухвалою від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні 13.10.2025 року заявниця пояснила, що після укладення шлюбу із [PERSON] 23.03.1985 року постійно проживала із чоловіком та дітьми в с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської області. У 1985 році без офіційного оформлення працювала на пошті в с. Виноградове, з 1987 року по 1993 рік працювала в продуктовому магазині. Згодом переїхали до м. Херсон. Паспорт нею втрачений під час окупації м.Херсон. Представник УДМС у Херсонській області в судовому засіданні 13.10.2025 року пояснила, що 05.04.2024 року до Херсонського відділу УДМС у Херсонській області з заявою звернулася [PERSON] з питання документування паспортом громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, серії [NUMBER] , виданого 20.12.1985 року Цюрупинським РВВС Херсонської області. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Херсонській області заявниця не значиться. У зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації місця проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року заявниці було тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. Представник заінтересованої особи в своїх поясненнях зазначив, що при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в ст. Єсентукська Предгорного району Ставропольського краю Російської Федерації. 23.03.1985 року було укладено між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Виноградівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області. [PERSON] народилася [INFO] , батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виноградівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області. [PERSON] народився [INFO] , батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виноградівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області. 05.04.2024 року заявниця звернулася до Херсонського відділу УДМС у Херсонській області щодо документування її паспортом громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, серії [NUMBER] , виданого 20.12.1985 року Цюрупинським РВВС України в Херсонській області. 22.04.2024 року Херсонським відділом УДМС України в Херсонській області заявниці відмовлено у видачі паспорту громадянина України на підставі п.п.1 п.100 Постанови КМУ від 25.03.2015 року № 302, оскільки не встановлено приналежність заявниці до громадянства України. Згідно відповіді Виноградівської сільської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 14.08.2025 року № 1406/09-25 на адвокатський запит, за даними реєстру Виноградівської територіальної громади станом на 14.08.2025 року відомості щодо декларування /реєстрації місця проживання (перебування), зняття з реєстрації [PERSON] , [INFO] , відсутні. Здійснити перевірку за паперовими (архівними) обліками щодо осіб, місце проживання яких зареєстровано на території Виноградівської громади неможливо, оскільки територія Виноградівської громади є тимчасово окупованою територією України. В судовому засіданні 24.11.2025 році свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є матір`ю її подруги із с. Виноградове, їхні батьки також дружили між собою. Заявниця не була працевлаштована. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 24.11.2025 року пояснила, що заявниця була її сусідкою в с. Виноградове, потім переїхала в м. Херсон, підтвердила факт проживання заявниці в с. Виноградове в 1991 році. Аналогічні пояснення надала свідок [PERSON] . Відповідно до положення п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Таким чином, наданими до суду документами та наданими поясненнями свідків підтверджується факт постійного безперервного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved