Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в інтересах заявника [PERSON] та інших осіб: [PERSON] та [PERSON] , звернулася адвокат Немировська О.В. На обґрунтування поданої заяви зазначає, що 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд [PERSON] (далі-заінтересована особа 2) та членам його сім`ї « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » (власні імена вказані, як у документі) було видане свідоцтво про право власності № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м. Під час видачі вказаного правовстановлюючого документу відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд були допущені помилки у написанні власних імен заявника та заінтересованих осіб 2, 3, 4. Це видно з копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 18.02.1994 року, яка додана до позову. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №440982568 від 26.08.2025 року 70/400 частки житлового будинку з надвірним будівлями [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] , 70/400 частки - [PERSON] , 70/400 частки - [PERSON] , 70/400 частки - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд. Інші 30/100 частин вказаного будинку зареєстровано за [PERSON] (заінтересована особа 3) згідно з Договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу від 15.12.2005 року №1801. Виділення частки в натурі із спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності на вказаний будинок не здійснювалось жодним із співвласників. Таким чином, при внесенні даних про власників 70/100 частки житлового будинку з надвірним будівлями [ADDRESS] до Реєстру прав власності на нерухоме майно також було зроблено помилки у написанні їх власних імен та зазначено іншу назву об`єкта нерухомого майна (замість квартири [ADDRESS] вказано частину будинку). Відповідно до інформаційної довідки КП «Коростенське МБТІ» № 107 від 25.0.2023 року 70/100 частки житлового будинку з надвірним будівлями [ADDRESS] зареєстровано в рівних долях згідно Свідоцтва № 746 про право власності на житло від 18.02.1994 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] під час реєстрації шлюбу на підставі Свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 02.08.2017 року, копія якого додається до заяви. 03.07.2024 року [PERSON] звернувся до виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», який створено в результаті реорганізації структурних підрозділів господарства будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою про видачу дубліката правовстановлюючого документа. 18.07.2024 року листом №761 позивачем отримано відповідь на вказану заяву та роз`яснено в листі, що в виробничому структурному підрозділі «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» відсутній орган приватизації, що унеможливлює видачу дубліката правовстановлюючого документа, рекомендовано звернутись до органу місцевого самоврядування. На заяву [PERSON] до виконавчого комітету Коростенської міської ради (далі - заінтересована особа 1) листом №02-14/1690 від 26.07.2024 року роз`яснено, що із наданих позивачем документів вбачається розбіжність особистих даних співвласників та інформації щодо об`єкта нерухомого майна, тобто наявні суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, тому рекомендовано звернутись до суду. Вищевикладені обставини підтверджуються відповіддю на адвокатський запит КП «Коростенське МБТІ» № 93 від 03.07.2024 року та відповіддю на адвокатський запит виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» № 760 від 18.07.2024 року, де зазначено, що Свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 18.02.1994 року було видане на підставі заяви [PERSON] від 24.01.1994 року та розпорядження органу приватизації Коростенського відділку Південно-Західної залізниці № 354, яким квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,10 кв.м., житловою площею 53,10 кв.м., було передано у приватну спільну власність заявника та заінтересованих осіб 2, 3, 4. Як видно із заяви про оформлення передачі квартири у приватну власність на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 24.01.1994 року та довідки про склад сім`ї позивача №204 від 24.01.1994 року, копії яких додано до відповіді на адвокатський запит виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» та копії Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 18.02.1994 року, яка надана у відповіді на адвокатський запит КП «Коростенське МБТІ», у написанні власних імен співвласників приватизованого житла дійсно зроблені помилки, оскільки в заяві власні імена вказані правильно. Відповідно до Експертного висновку №056/1422-m від 08.09.2025 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз на запит заявника, прізвища, імена, по батькові, розбіжності у написанні яких наявні у наданих для експертизи документах, є ідентичними. Рішенням Коростенської міської ради № 961 від 4 серпня 2022 року «Про перейменування вулиці 9 січня в місті Коростені без зміни нумерації будівель» вулицю 9 Січня перейменовано на вулицю Української революції. За наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно відповідно до ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачена відмова у проведенні державної реєстрації. Таким чином, у заявника відсутня можливість провести державну реєстрацію свого речового права іншим способом, окрім як за рішенням суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення судом факту належності Свідоцтва про право власності № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] заявникам та заінтересованій особі 2 необхідно для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та реалізації свого права власності. Заявник не має можливості в іншому порядку, крім як в судовому, вирішити вказану невідповідність у правовстановлюючому документі та паспорті громадянина України, що підтверджується доданими до заяви відповідями заінтересованої особи 1 та правонаступника органу, який видавав Свідоцтво (виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд»). Дане встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішенням суду просить встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, а саме: належність Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі, яке постановлено здійснювати у порядку окремого провадження з призначенням судового засідання о 10:00 годині 10.12.2025 року. Про дату, час та місце розгляду справи учасники провадження повідомлені належним чином. Сторона заявника в судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Заінтересовані особи та інші учасники справи також направили до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши подані матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі письмових документів, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що предметом розгляду є справа окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності заявникам правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого 21.03.2001 року Коростенським МРВ УМВС у Житомирській області, [PERSON] , [INFO] , народилася в с. Корощіно Олевського району Житомирської області, місцем реєстрації якої вказана адреса: [ADDRESS] . Відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого 19.11.2001 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, [PERSON] народився [INFO] в с.Корощино Олевського району Житомирської області, місце реєстрації проживання [ADDRESS] ). Паспортом, виданим на ім`я [PERSON] , [INFO] , та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2017 року підтверджується, що гр. [PERSON] після укладення шлюбу 02.08.2017 року змінила прізвище на [PERSON] . Судом встановлено, що 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності № [NUMBER] на житло, квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м. Як вбачається з даних свідоцтва про право власності на житло прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як " [PERSON] ", а також прізвище, ім`я та по батькові заінтересованої особи по даній справі зазначено, як " [PERSON] ". Тобто, при написанні прізвищ, імен та по батькові власників у правовстановлюючому документі було допущено помилки, зокрема й у написанні прізвища заявника. Відповідно до експертного висновку № 056/1422-m від 08.09.2025 року, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз прізвища [PERSON] та [PERSON] у документах, наданих на дослідження експерту, є ідентичними, розбіжності виникли внаслідок міжмовної інтерференції та відхилення від орфографічних норм в ситуації контактного білінгвізму. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.11.2025 року по цивільній справі №279/6255/25 за заявою [PERSON] було встановлено факт належності йому правовстановлюючого документу - Свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м. Дане рішення суду набрало чинності 05.12.2025 року. Факт належності вказаного правовстановлюючого документа іншим співвласникам нерухомого майна, зокрема й [PERSON] , не було предметом розгляду цивільної справи №279/6255/25. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на житло саме заявнику - неможливо. За вказаних обставин встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, в позасудовому порядку неможливо. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявникам для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту, а саме факту належності їм свідоцтва про право власності на житло. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належним йому житлом з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор, а також інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Заявники звертались до Органів приватизації для вирішення питання щодо виправлення допущеної помилки в свідоцтві про право власності на житло, однак отримали відмову. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, зокрема: копії паспортів заявників, даних свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18.02.1994 року, виданого на підставі розпорядження №354, інформаційної довідки КП «Коростенське МБТІ» та відповіді на адвокатські запити, та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житло, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявникам можливість реалізувати своє право на розпорядження житлом, що належить йому на праві спільної сумісної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися заявники як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, породжує юридичні наслідки для заявників, оскільки надає право на реалізацію заявниками розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявників. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved