Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1. 27.01.2025 [PERSON] (позивач) звернулась до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 41 600 грн у рахунок боргу за розпискою від 29.11.2024. 2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 29.11.2024 позивач за усним договором позики передала відповідачу грошові кошти в сумі 1 000,00 доларів США, що еквівалентно 41 600 грн, які зобов`язався повернути мені в повному обсязі до 07.12.2024, про що було складено розписку. Посилаючись на те, що в обумовлений строк позичені кошти відповідач не повернув, 13.12.2024 позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення боргу, однак останній будь-яких дій із повернення боргу не прийняв, позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення боргу. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 3. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.01.2025 цивільну справу №754/1489/25 передано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира. 4. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №754/1489/25, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 5. 08.12.2025 позивач подала до суду оригінал розписки від 29.11.2024. 6. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернувся на адресу суду з причин "адресат відсутній за адресою". 7. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 8. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 9. 29.11.2024 [PERSON] склав розписку про отримання в борг у [PERSON] суму у розмірі 1 000,00 доларів США, що еквівалентно 41 600 грн, які зобов`язався повернути в повному обсязі до 07.12.2024, що стверджується оригіналом розписки від 29.11.2024, що складена відповідачем (а.с. 37). 10. 13.12.2024 [PERSON] направив на дві адреси на ім`я [PERSON] претензії, в яких просив сплатити борг за договором позики від 29.11.2024 у сумі 41 600 грн, що стверджується листами з рекомендованими повідомлення 0102122786320, 0102122786339, описами вкладення у цінні листи (а.с. 5-7). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 11. Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 12. Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. 13. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина 2 статті 1047 ЦК України.) 14. За змістом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 15. З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2024 сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в борг кошти в розмірі 41 600 грн, зі строком повернення - "до 07.12.2024", що стверджується складеною відповідачем розпискою. 16. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. 17. Враховуючи положення частини другої статті 1047 ЦК України суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, укладення якого підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою відповідача від 29.11.2024, яка засвідчує факт отримання [PERSON] коштів в розмірі 41 600 грн в борг від [PERSON] . 18. Суд звертає увагу, що договір позики є двостороннім правочином та після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. 19. Враховуючи наявність у позивача (кредитора) оригіналу боргової розписки від 29.11.2024, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позивачу позичених у неї грошових коштів у розмірі 41 600 гривень в обумовлений сторонами строк, тобто до 07.12.2024, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 41 600 гривень. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 20. Згідно вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 грн 23 коп.

Outcome: approved