Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , який обґрунтовує наступним. На обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі - Управління) перебувала облікова справа [PERSON] (далі - Відповідач), отримувача тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району. Відповідачка перебувала на обліку в Управлінні, як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, з 2018 р. 14.01.2021 Відповідач вчергове звернулась до Управління з «Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» для перерахунку отримання тимчасової допомоги. Підписуючи свої заяви, Відповідач ознайомлювалася з попередженням, про відмову в призначені або припиненні виплати державної соціальної допомоги та на повернені надміру нарахованих коштів в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан. Відповідач була повідомлена під розпис, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, вона зобов`язаний повідомити про це органи соціального захисту населення. На підставі заяви від 14.01.2021 та доданих документів Відповідачу була перерахована та продовжена виплата тимчасової допомоги в розмірі 1769,00 грн. на місяць, а з 01.12.2021, у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму, розмір виплати склав 2027,00 грн. на місяць. У квітні 2023 року за результатами верифікації спеціалістами Управління отримано інформацію, що з 27.12.2022 Відповідачем у Пенсійному фонді оформлено пенсію. Про початок отримання пенсії, будучи попередженим під розпис, Відповідач так і не повідомив Управління.. Таким чином, по причині оформлення пенсії у Пенсійному фонді і не повідомлення про це Управління, а отже отримання Відповідачем подвійних виплат тимчасової допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату та пенсії, в період з 27.12.2022 по 30.04.2023 надміру виплачені кошти тимчасової допомоги у розмірі 8251,04 грн. (4 міс. * 2027,00 грн. + 271,58 грн. за не повний грудень 2022 року - 128,54 грн. повернуто банком, після виявлення переплати). 21.04.2023 за вих.№04-810, 07.06.2023 за вих.№06-1137, 01.11.2023 за вих.№04/01- 03/4167 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 8251,04 грн. повернута не була. На підставі вищевказаного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 37573438) надміру отриману тимчасову державну соціальну допомогу особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за період з 27.12.2022 по 30.04.2023 в розмірі 8251,04 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2025 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Заперечень з приводу заочного розгляду справи не надходило. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судові засідання повторно не з`явився. З урахуванням положення ст.128 ЦПК України, про час, дату та місце слухання повідомлена. Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності, від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд 11.12.2025 р. постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, тобто у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.01.2021 р. [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району для отримання тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. В даній заяві вона підтвердила, що ознайомлювалась з попередженням, про відмову в призначені або припиненні виплати державної соціальної допомоги та на повернені надміру нарахованих коштів в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан. Також відповідач була повідомлена під розпис, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, вона зобов`язаний повідомити про це органи соціального захисту населення. Рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району від 19.01.2021 р. Відповідачці було призначено тимчасову допомогу на період з 01.01.2021 по 26.12.2022 р. у розмірі 1712,00 грн. на місяць. Розпорядженням на перерахунок від 19.04.2023 розмір допомоги з 01.12.2022 збільшено до 2093,00 грн. на місяць. У квітні 2023 року за результатами верифікації спеціалістами Управління отримано інформацію, що з 27.12.2022 Відповідачем у Пенсійному фонді оформлено пенсію. Про початок отримання пенсії Відповідач не повідомила Управління.. Рішенням Управління [PERSON] припинено виплату тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 27.12.2022 по 30.04.2023 року. Згідно з розрахунком, наданого позивачем, сума надміру нарахованої і виплаченої допомоги Відповідачу за період27.12.2022 по 30.04.2023 р. становить 8251,04 грн. (4 міс. * 2027,00 грн. + 271,58 грн. за не повний грудень 2022 року - 128,54 грн. повернуто банком, після виявлення переплати). Порядок призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року регулюється «Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1098 (далі - Порядок №1098). Згідно з пунктом 1 Порядку №1098 цей Порядок визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Пунктом 2 Порядку №1098 передбачено що призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу, а пунктом 22 встановлено, що виплата тимчасової допомоги і відшкодування витрат на її доставку проводяться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до пункту 6 Порядку №1098 тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Абзацом 2 пункту 2 Порядку №1098 передбачено, що допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку №1098 виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється у разі призначення пенсії - з дати її призначення. Згідно з пунктом 8 Порядку №1098 у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу. Згідно з пунктом 8 Порядку №1098 у разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Відповідачка, яка була обізнана про необхідність надання позивачу інформації про виникнення обставин, які є підставою для припинення виплати допомоги, в порушення своїх зобов`язань, не повідомила цю інформацію позивачу своєчасно. Після отримання соціальної допомоги у надмірному розмірі, відповідачка в добровільному порядку не повернула отримані кошти у вигляді соціальної допомоги. Дані обставини свідчать про недобросовісність дій відповідачки. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що наслідок вищевказаних недобросовісних дій відповідачки, стало нарахування позивачем вищевказаної соціальної допомоги в зазначений в позові період часу в заявленому позивачем розмірі, хоча з 27.12.2022 р. фактично існували обставини, які були підставою для припинення призначеної соціальної допомоги або впливали на розмір допомоги, але відповідачка про них не повідомила орган соціального захисту. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що наявні підставі для стягнення з відповідачка безпідставного набутих нею грошових коштів у заявленому позивачем розмірі, які не були повернені нею в досудовому порядку. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved