Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС (по тексту «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №1182-2912 від 02.04.2023 в загальній сумі, що складає 60680, 60 грн, судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~що вказаний договір був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач вказує, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №1182-2912 від 02.04.2023 виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 02.09.2025 його заборгованість становить 68208 грн 40 коп., яку в добровільному порядку не сплатив, та, яка включає прострочену заборгованість за кредитом в сумі 13300,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 54908,40 грн. Вказує і те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» прийняло рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та списало частину нарахованих процентів на суму 7527 грн 80 коп. за умови погашення решти заборгованості в розмірі 60680, 40 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 60680 грн 60 коп., яка включає прострочену заборгованість за кредитом в сумі 13300,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 47380, 60 грн. 02.10.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у відповідності до змісту якого в задоволенні вказаного позову потрібно відмовити повністю. Вказує, що позивачем не надано жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який підтверджує факт укладення між кредитором та [PERSON] кредитного договору, відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Як вважає відповідач та його представник, надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також у відзиві звертається увага, що матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Відтак, з огляду на докази наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачу, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано. На переконання відповідача та його представника жодним належним достатнім та допустимим доказом не доведено факту передання відповідачу грошових коштів та наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором. Вказує також і на відсутність порушеного права позивача та відсутність доказів укладення кредитного договору. При цьому, зазначає, що з долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Також, відповідач та його представник вважають, що жодним чином не доведено факту наявності у позивача права вимоги до відповідача та факту переходу права вимоги до позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у поданій заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно, належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про розгляд справи в цілому за відсутності відповідача та його представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Так, судом встановлено, що 02.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1182-2912, відповідно до якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання видати позичальнику кредит в сумі 13300,00 грн зі сплатою відсотків, строком 300 календарних днів, базовий період - 14 днів, стандартна процентна ставка\~1,50 % в день. Відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4731. Також встановлено, підписавши вказаний договір відповідач підтвердив, що він до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті (https://navse.in.ua), що забезпечує вірне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Також, відповідач підписав правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1182-2912 (графік платежів за договором) шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4731. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 13300,00 грн на відповідну платіжну картку позичальника (маска картки [NUMBER] , яка зазначена в договорі, а останній їх отримав за допомогою системи LiqPay, що підтверджується відповідною довідкою позивача та листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.09.2025. Згідно довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» також підтверджується перерахування та видача коштів в сумі 13300, 00 грн. за договором №1182-2912 від 02.04.2023 саме на картку [NUMBER] , яка зазначена в цьому договорі. [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернув. Станом на 02.09.2025 загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 68208, 40, з яких - 13300,00 - прострочена заборгованість за кредитом, 54908, 40 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №1182-2912 від 02.04.2023. Згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1-2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК\~України публічним є\~договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого частини другої\~статті 639 ЦК України\~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем письмові докази свідчать, що 02.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1182-2912, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 13300, 00 грн, який перераховано на платіжну картку, вказану відповідачем, зі сплатою відсотків. Договір про відкриття кредитної лінії №1182-2912 від 02.04.2023 підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст.11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із положеннями ст. ст. 633, 641 Цивільного кодексу України умови публічної оферти та публічного договору є однаковими для всіх Замовників (Замовників). Представлений позивачем розрахунок відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування, розміру основного боргу, і цілком підтверджує нарахування процентів за користування кредитом. Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Доводи відповідача та його представника щодо відсутності підстав для задоволення позову, викладені у відзиві на позовну заяву є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Судом також враховано, що позивачем не здійснювалося будь-яких інших нарахувань (штрафів, пені), крім нарахувань по процентам за користування кредитом в строк договору, що погоджений сторонами. Щодо комісії за надання кредиту, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.07.2022 в справі №496/3134/19, згідно якої є правомірним встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказувало, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» прийняло рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та списання частини нарахованих процентів на суму 7527,80 грн за умови погашення решти заборгованості в розмірі 60680, 60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням принципу диспозитивності, визначеного у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, а також того, що відповідач [PERSON] порушив умови договору кредиту №1182-2912 від 02.04.2023, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 60680,60 грн, з яких 13300,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 47380,60 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн 40 коп. судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved