Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

[PERSON] (місце проживання - [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання - [ADDRESS] ), у якому просить: - припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 758/2259/23 від 17.07.2023 виданого Подільським районним судом м. Києва; - змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача, з твердої грошової суми 4 000,00 грн щомісячно на 1/4 частку від доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, вказується, що Подільським районним судом міста Києва 12.07.2023 у справі № 758/2259/23 прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.03.2023 і до досягнення [PERSON] повноліття. Зазначається, що на момент ухвалення рішення 12.07.2023 відповідач був безробітнім, добровільно аліменти не сплачував, тож позивач отримала виконавчий лист від 17.07.2023 № 758/2259/23 та звернулась до виконавчої служби за місцем проживання боржника. Позивач звертає увагу на те, що 04.08.2023 державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шепель (Грицик) Л.О. було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконавчого листа № 758/2259/23 від 17.07.2023. Як стверджується у позові, дитина проживає з матір`ю, а розмір аліментів встановлений рішенням суду є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень фактичних витрат на утримання дитини постійно зростає, що зумовлено загальною інфляцією та підвищенням цін на товари й послуги за останні два роки. У позові звертається увага на те, що відповідач відповідно до наказу № 157/Мг від 02.06.2025 був мобілізований до Збройних Сил України. Також у позові вказується, що старшим виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимофієм Левіцьким була винесена постанова від 24.06.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що отримує дохід у [INFO] , військова частина [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . Акцентується, що 16.09.2025 на вимогу старшого державного виконавця Тимофія Левіцького від 26.08.2025 № [NUMBER]/15 від Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного навчально-бойового центру підготовки підрозділів Національної гвардії України, (в/ч [NUMBER] ) була отримана довідка про доходи на [PERSON] за період проходження служби в Міжнародному навчально-бойового центрі НГУ та Звіти про здійснені відрахування та виплати. На думку позивача, наявні документи підтверджують отримання відповідачем регулярних доходів у період проходження військової служби, що свідчить про його платоспроможність та є належною підставою для визначення реального розміру аліментних зобов`язань у відповідності до його фактичного фінансового стану. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 06 жовтня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 28.08.2023 у справі № 214/4121/23, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] за місцем проживання матері (а.с. 15-17; https://reyestr.court.gov.ua/Review/113056824). Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади (а.с. 9, 14) [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі 758/2259/23 від 12.07.2023 (а.с. 18-19; https://reyestr.court.gov.ua/Review/116800052) вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.03.2023 і до досягнення нею повноліття. 04.08.2023 державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шепель Л.О. було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконавчого листа № 758/2259/23 від 17.07.2023 (а.с. 21). 24.06.2025 старшим виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимофієм Левіцьким була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 25-26) З матеріалів справи вбачається, що відповідача [PERSON] з 02.06.2025 був мобілізований до команди [NUMBER] ( [ADDRESS] ) (а.с. 24). Разом з тим, в матеріалах справи міститься лист начальника Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного навчально-бойового центру підготовки підрозділів Національної гвардії України, (в/ч [NUMBER] ), зі змісту якого вбачається, що згідно наказу № 199 від 11.08.2025 [PERSON] виключений зі списків особового складу Міжнародного навчально-бойового центру НГУ та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України (а.с. 28). Відповідно до довідки від 05.09.2025 про грошове забезпечення та інші види виплат за період з 02.06.2025 по 11.08.2025 видана [PERSON] , що проходить військову службу в Міжнародному навчально-бойовому центрі НГУ (зворотнє повідомлення а.с. 28): - червень 2025: 4 420,00 грн виплати постійного характеру; 0,00 грн індексація; 0,00 грн утримання по виконавчому листі; 66,30 військовий збір; 4 353,70 сума з якої утримуються виконавчі листи. - липень 2025: 19 823,67 грн виплати постійного характеру; 0,00 грн індексація; 13 668,42 грн утримання по виконавчому листі; 297,36 військовий збір; 19 526,31 сума з якої утримуються виконавчі листи. серпень 2025: 23 147,92 грн виплати постійного характеру; 180,51 грн індексація; 16 084,95 грн утримання по виконавчому листі; 349,93 військовий збір; 22 978,50 сума з якої утримуються виконавчі листи. Крім того, в матеріалах справи містяться копії: паспорту [PERSON] (а.с. 6-7); картки фізичної особи - платника податків [PERSON] (а.с. 8); паспорту [PERSON] (а.с. 10-11); картки фізичної особи - платника податків [PERSON] (а.с. 12); виконавчого листа № 758/2259/23 від 12.07.2023 (а.с. 20); довідки форми ОК-7 про доходи [PERSON] за період з 2013 по 2020 рік (а.с. 22-23). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150,180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Як передбачено статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів може тягнути і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування. Із урахуванням цього, доведеним є факт, що потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення. Суд наголошує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачем жодних доказів суду не надано. Як встановлено судом та не заперечувалося під час судового розгляду, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Обґрунтовуючи вимоги про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної рішенням суду у розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мініміму для дитини відповідного віку, на 1/4 частки доходів платника аліментів, позивач зазначила, що визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини та її належного матеріального утримання, яке зросло з її віком та новими потребами, і тому позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Таким чином, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом та визначила спосіб стягнення аліментів шляхом їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Беручи до уваги, що з моменту присудження аліментів в твердій грошовій сумі дитина сторін підросла і витрати на її утримання зросли, враховуючи, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по її утриманню та вихованню, а також те, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача підлягають задоволенню, а спосіб стягнення аліментів визначений в рішенні Подільського районного суду міста Києва у справі 758/2259/23 від 12.07.2023 підлягає зміні з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача. Визначаючи аліменти в частці від заробітку суд враховує те, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, оскільки зворотного під час судового розгляду доведено не було, доказів незадовільного майнового стану, а також розміру щомісячного доходу, наявності в нього на утриманні інших дітей тощо відповідачем суду не надано, а тому приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 4 000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам спільної дитини, а визначений розмір аліментів є необхідним для забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини сторін та збереження того рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, у сім`ї, є розумним, співмірним, не суперечить нормам матеріального права, та відповідатиме засадам справедливості та добросовісності. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1 211,20 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved