Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернувся з позовом до Кетрисанівської сільської ради, у якому просив визначити йому додатковий строк, тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , мешканець с. Новоградівка Кропивницького району Кіровоградської області. Про смерть громадянина [PERSON] дізнався телефонним зв`язком у червні 2024 року від його доньки [PERSON] . Вказує, що з [PERSON] мав добрі відносини, в родинних стосунках не перебував. Як підприємець займається обробітком землі та орендував у [PERSON] належну останньому на праві власності земельну ділянку, площею 9,98 га, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради (колишня Володимиро-Іллінська сільська рада). Як орендар, крім обов`язкової орендної плати, постійно надавав [PERSON] матеріальну допомогу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У березні 2025 року від громадянина [PERSON] дізнався, що [PERSON] заповідав йому земельну ділянку площею 9,9788 га, кадастровий номер 3520883600:02:000:0152, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (колишня Володимиро-Іллінська сільська рада). У подальшому звернувся до державного нотаріуса Бобринецької нотаріальної контори Кіровоградської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом. Постановою від 21.03.2025 року №153/02-31 державними нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини, а також відсутності згоди спадкоємців на включення його до кола спадкоємців. Вказує, що до березня 2025 року не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь та будь-яких повідомлень з цього приводу від органів нотаріату не отримував. Лише після повідомлення про нібито його наявність від [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Трошиної С.А., яка дійсно підтвердила факт наявності такого заповіту та надала екземпляри заповіту і витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі. У зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, яка сталася 24.02.2022 року, з 03.05.2022 року був мобілізований до Збройних Сил України, де проходив військову службу, у тому числі і безпосередньо на передовій. Був звільнений з лав ЗСУ 22.02.2025 року та з 24.02.2025 року перебуває на обліку в [INFO] . За час несення служби в Збройних Силах України у 2024 році у відпустці не перебував. Крім того зазначає, що останній день строку звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спливав 28.12.2024 року. У період з 14.12.2024 року по [INFO] перебував в Донецькій області біля населеного пункту Костянтинівка на виконанні бойового завдання, тобто на передовій. Будучи на посаді головного сержанта батареї не мав змоги навіть в межах військового підрозділу залишати бойове чергування. У зв`язку з цим не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини до будь-якого нотаріуса у спосіб, інакший від самовільного залишення зони бойових дій, що є неприпустимим. На переконання позивача, необізнаність про наявність складеного заповіту на його користь, а також його перебування на бойовому чергуванні дають підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано з Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.22-23). Ухвалою суду від 23.05.2025 року замінено у справі первісного відповідача Кетрисанівську сільську раду, належним відповідачем [PERSON] (а.с.69-70). Ухвалою суду від 01.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] та про допит позивача в якості свідка (а.с.106-107). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Замша Д.Д. подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином (а.с.116, 139). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Кропивницький Кіровоградська область помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.06.2024 року (а.с.47). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,98 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (колишньої Володимиро-Іллінської сільської ради), та яка належала йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №041127, виданого Володимиро-Іллінською сільською радою народних депутатів 16.02.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8-130 ч (а.с.17). Згідно заповіту, посвідченого 12.04.2017 року приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А., за реєстрованим №406, [PERSON] заповів земельну ділянку площею 9,9788 га, кадастровий номер 3520883600:02:000:0152, [PERSON] (а.с.15). Вказані обставини підтверджуються копією Витягу про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі №47416108 виданого 12.04.2017 року (а.с.16). Після смерті [PERSON] Бобринецькою державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 24.10.2024 року заведена спадкова справа №137/2024 (а.с.42-62), з матеріалів якої встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулись: [PERSON] - донька померлого, із заявою про прийняття спадщини від 24.10.2024 року (а.с.42 зворот а.с.43); [PERSON] спадкоємець за заповітом, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2025 року (а.с.53 зворот). Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 21.03.2025 року за вих. №153/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А., 12.04.2017 року за реєстрованим №406, на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 9,98 га, кадастровий номер 3520883600:02:000:0152,\~після смерті\~ [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також відсутності згоди спадкоємців на включення його до кола спадкоємців (а.с.14). Позивач [PERSON] , допитаний як свідок пояснив, що в січні 2025 року від [PERSON] дізнався про можливе існування заповіту від імені [PERSON] на його користь. Земельна ділянка, яку йому заповів [PERSON] , перебувала в оренді. Про існування заповіту [PERSON] щодо земельної ділянки на своє ім`я дізнався в березні 2025 року від нотаріуса [PERSON] . З 03.05.2022 року по 22.02.2025 року проходив військову службу в Збройних Силах України. В грудні 2024 року перебував в районах ведення бойових дій з 01.06.2024 року по 26.01.2025 року. З 28.06.2024 року по лютий 2025 року перебував в Донецькій області. Відлучитись від служби не міг, так як виконував бойове завдання з підлеглими бійцями. Свідок [PERSON] пояснив, що працює заступником директора «Украгролюкс» та допомагав з оформленням земельної ділянки з [PERSON] на дружину позивача та від [PERSON] дізнався, що на земельну ділянку її батька існує заповіт. Про існування заповіту повідомив [PERSON] приблизно в лютому 2025 року. Свідок [PERSON] пояснив, що працює обліковцем ПП «Украгролюкс» та в січні 2025 року в розмові з [PERSON] йому стало відомо що на земельну ділянку, яка належить [PERSON] існує заповіт. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ПП «Украгролюкс». [PERSON] працює директором ПП «Украгролюкс». Згідно копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого 11.05.2022 року [PERSON] перебував на військовій службі по мобілізації в Збройних\~Силах України з 03.05.2022 року по 21.02.2025 року (а.с.11-12). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 17.10.2024 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.13). Як встановлено з копії довідки військової частини [NUMBER] від 25.03.2025 року №609/3923, [PERSON] головний сержант артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] в період з 01.06.2024 року по 08.11.2024 року, з 13.12.2024 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Покровський район, Очеретинська селищна територіальна громада та в Донецькій області, Бахмутський район, Бахмутська міська територіальна громада (а.с.34). Згідно з частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~частини першої\~статті 1269,\~частини першої\~статті 1270\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанови Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22, від 09 жовтня 2023 року у справі № 671/208/22). Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. Позивач не був обізнаний щодо складеного заповіту на його ім`я, оскільки зі спадкодавцем останній не мав жодних родинних відносин, разом не проживав, будь-яких повідомлень з цього приводу від органів нотаріату не отримував, та не мав підстав допускати наявність будь-якого розпорядження на користь нього у випадку смерті [PERSON] . За обставинами цієї справи позивач активні дії щодо прийняття спадщини почав вчиняти після спливу шестимісячного строку, який сплив 28.12.2024 року, звернувшись 19.03.2025 року, тобто через 2 місяці 19 днів, до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримавши 21.03.2025 року постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернувся 24.03.2025 року до суду з даним позовом, тобто через 3 дні з моменту відмови нотаріусом. При цьому суд враховує доводи сторони позивача про те, що не був обізнаний про заповіт та про відкриття спадщини, про можливе існування заповіту дізнався лише на початку 2025 року від свідка [PERSON] , які також підтверджуються поясненнями позивача, які узгоджуються з поясненнями свідка [PERSON] . Суд також враховує обставини, що позивач протягом строку прийняття спадщини перебував на службі у Збройних Силах України по мобілізації, де в період з 01.06.2024 року по 08.11.2024 року та з 13.12.2024 року по 26.01.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, був звільнений з лав ЗСУ 21.02.2025 року, що об`єктивно заважало йому у визначений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З огляду на обставини справи,\~враховуючи незнання позивачем про існування заповіту, складеного на його ім`я, перебування позивача на військовій службі протягом строку прийняття спадщини, вжиття ним активних дій щодо прийняття спадщини з часу коли дізнався про заповіт, фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в сукупності мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки наведені причини в сукупності, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак є поважними та наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved