Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

15 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи Усатівська сільська територіальна громада в особі Усатівської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку окремого провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяни Іванівни належним чином засвідчені копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження де батьком дитини зазначено [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . Витребувано у Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради наступні відомості: - інформацію щодо місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] станом на 23.10.2021 року; - інформацію щодо кола осіб, які на момент смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] були зареєстровані (проживали) з ним за однією адресою. Витребувано в Усатівської сільської ради відомості про осіб, зареєстрованих у садовому будинку [ADDRESS] . Засідання по справі призначено на 17 вересня 2025 року. 29 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з ДНАП ОМР на виконання ухвали суду від 19 серпня 2025 року. 02 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з ВДРАЦС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) на виконання ухвали суду від 19 серпня 2025 року. 09 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Корнілової Людмили Василівни про відкладення розгляду справи. 19 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області на виконання ухвали суду від 19 серпня 2025 року. У судове засідання, призначене на 17 вересня 2025 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 16.10.2025 року. Судове засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному. Засідання по справі відкладено на 20 жовтня 2025 року. У судове засідання, призначене на 20 жовтня 2025 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 12.11.2025 року. 24 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяни Іванівни на виконання ухвали суду від 19.08.2025 року. У судове засідання, призначене на 20 жовтня 2025 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду від 12.11.2025 року залучено в якості заінтересованої особи [PERSON] . Засідання по справі відкладено на 24.11.2025 року. У судове засідання, призначене на 24 листопада 2025 року з`явився представник заявника. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 17.12.2025 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення заінтересованої особи. Повістка [PERSON] на 17 грудня 2025 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання листом із рекомендованим повідомленням про вручення, та відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення повернуто відправнику із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою». Повістка на 17 грудня 2025 року була доставлена до електронного кабінету Усатівської сільської територіальної громади в особі Усатівської сільської ради 24.11.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У судове засідання, призначене на 17 грудня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , матір`ю якого є [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про припинення одруження №393, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». 12 жовтня 1968 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, внаслідок чого прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Тобто, [PERSON] є вітчимом заявника [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на об`єкти нерухомого майна, а саме: - садовий будинок [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 0,0673 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121082800:01:001:0385. 10 липня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жосан Т.І. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяни Іванівни від 12.08.2025 року №76/02-14, [PERSON] роз`яснено, що для підтвердження наявності підстав для закликання до спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги необхідно надати відповідне рішення суду, яке набрало законної сили. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21). У постанові\~КЦС ВС\~від 29.01.2025\~року у\~справі № 646/5897/24 зазначено, що відмовляючи у відкритті окремого провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про те, що вказаний факт не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки в цьому випадку існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Проте з такими висновками судів погодитися не можна, оскільки вони не відповідають нормам права, які підлягають застосуванню, та є передчасними. Так, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, проте суди не перевірили його доводи, не встановили і в своєму рішенні не зазначили, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право [PERSON] на прийняття спадщини, тобто не встановили коло спадкоємців, а також між ким існує спір щодо спадкового майна, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Відмова нотаріуса у видачі [PERSON] свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з пропуском строку, необхідним для прийняття спадщини, та не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суди не з`ясували позицію сільської ради, яка залучена до участі у справі і жодного разу не заявила про наявність у неї претензій щодо спадкового майна. Необхідність встановлення факту спільного проживання для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору. Отже, висновок судів про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений. Без відкриття провадження у справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право. Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21, від 31 травня 2023 року у справі № 357/11366/22, від 07 лютого 2024 року у справі № 545/844/23, від21 лютого 2024 року у справі № 278/304/23. З метою встановлення наявності та/або відсутності інших спадкоємців та відповідно встановлення наявності або відсутності спору про право, ухвалою суду від 19 серпня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяни Іванівни належним чином засвідчену копію спадкової справи. Відповідь на зазначену ухвалу надійшла до суду 24 жовтня 2025 року, та з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] звернувся виключно [PERSON] . В ході судового розгляду встановлено, що в [PERSON] є донька [PERSON] , яка була залучена в якості заінтересованої особи ухвалою суду від 12 листопада 2025 року. Про судові засідання по справі [PERSON] повідомлялася належним чином, будь-яких заяв або клопотань по суті справи не подавала. Зі змісту спадкової справи вбачається, що будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] не зверталися. Згідно відповіді з ДНАП ОМР від 29.08.2025 року №1314ел/01-09, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (дата реєстрації 21 жовтня 1968 року). Разом із ним також був зареєстрований заявник [PERSON] (дата реєстрації [INFO] ) та [PERSON] . Будь-яких заперечень від Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду не надходило, заяв про наявність спору про право не подавалося. Згідно довідки Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області від 25.08.2025 року, що надійшла до суду 17.09.2025 року вбачається, що відомості про зареєстрованих осіб у садовому будинку [ADDRESS] відсутні. Із відомостей з веб-порталу «Судова влада» та ЄДРСР вбачається, що будь-які спори щодо спадкового майна відсутні. Зазначене свідчить про те, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не впливає на права та інтереси інших осіб, тобто, не породжує спору про право, а тому, суд вважає, що такий факт може бути встановлено в порядку окремого провадження. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Тому, під час вирішення питання про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, суд має у повній мірі дослідити інші належні та допустимі докази, які були надані заявником та які б підтверджували такий факт. Як вже було встановлено, момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (дата реєстрації 21 жовтня 1968 року). Разом із ним також був зареєстрований заявник [PERSON] (дата реєстрації [INFO] ). Заявником було надано копію довідки (виписки із домової книги в складі сім`ї і прописки) від 25.03.1996 року, що видана [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з якою проживають та приписані, зокрема: [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син). Зазначена інформація також наведена в довідках від 31.10.1996 року, від 19.01.2009 року, від 05.09.2011 року. Згідно копії розпорядження органу приватизації від 20.05.1993 року №10073, прохання наймачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено та передано означу квартиру в спільну сумісну власність вказаним особам. На підтвердження факту спільного проживання, заявником також подано договір дарування від 14.11.2013 року, реєстровий номер 242, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марчук М.С., за яким [PERSON] передав [PERSON] безоплатно у власність 1/6 частку квартири [ADDRESS] . У заяві заявник посилається на те, що вів спільний побут зі спадкодавцем, та вказує, що договори про надання комунальних послуг за місцем реєстрації [PERSON] та [PERSON] були укладені на ім`я [PERSON] , на підтвердження чого були подано: - копію договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного 05.04.2014 року з ПАТ «ОДЕСАГАЗ»; - копію договору про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території від 01.12.2014 року, укладеного з КП «ЖКС «ФОНТАНСЬКИЙ»; - копію договору про користування електричною енергією від 30.09.2013 року, укладеного з ПАТ «ЕК Одесаобленерго». На підтвердження ведення спільного побуту заявником також було надано фотографії. Також, на підтвердження ведення спільного побуту зі спадкоємцем були подані квитанції про оплату житлово-комунальних послуг. На підтвердження факту спільного проживання зі спадкоємцем, заявником також подано оригінал заяви [PERSON] , у якій остання підтвердила те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] до моменту смерті. Організацію та проведення поховання [PERSON] забезпечував [PERSON] , на підтвердження чого було подано копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 23.10.2021 року №076102. У довідці про причини смерті [PERSON] №4304 одержувачем довідки вказаний [PERSON] . У лікарському свідоцтві про смерть [PERSON] від 22.10.2021 року №4304 в якості одержувача свідоцтва вказаний [PERSON] . Свідоцтво про поховання [PERSON] № [NUMBER] видано на ім`я [PERSON] , на підтвердження чого було подано копію свідоцтва. Зазначене на думку суду підтверджує факт того, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] що помер [INFO] на час відкриття спадщини не менше п`яти років. Тому, враховуючи те, що рішення по справі в частині встановлення факту постійного проживання на момент ухвалення рішення жодним чином не впливає на права, свободи та законні інтереси інших осіб, оскільки, з заявою про прийняття спадщини будь які інші особи не зверталися, будь-які інші особи не були зареєстровані зі спадкодавцем, а Усатівська сільська рада про наявність спору про право не заявляла, беручи до уваги те, що факт постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини підтверджується належними та допустимими доказами, беручи до уваги факт того, що датою відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання заявника на момент смерті зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років. На підставі зазначеного,

Outcome: approved