Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У травні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі також - ТОВ «Сіроко Фінанс», позивач) через систему «Електронний суд» звернулось до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка, клієнт, позичальник, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 28 000 грн. 06.10.2022 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] було укладено договір позики № 72872736. 05.01.2023 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 031-050123, відповідно до умов якого до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] , внаслідок чого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 72872736 від 06.10.2022 в сумі 28 000 грн, з яких: 7 000 грн - сума не повернутої позики; 21 000 грн - сума нарахованих та несплачених відсотків. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2025 матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2025 справу передано до провадження судді Трусової Т. О. Ухвалою від 11.07.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 06.10.2022 між ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 72872736, відповідно до якої відповідачка отримала позику в сумі 7 000 грн, строком на 30 днів до 05.11.2022. Денна процентна ставка становить 2.70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2333,95 %; орієнтовна загальна вартість позики - 9 100 грн. Розмір процентної ставки є фіксованим. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був згенерований під час проходження позичальником процедури укладання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є кладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позичальника з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до пункту 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовах договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (відсотки) від суми позики. Підписавши договір позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (підпункт 5.1. пункту 5 договору позики). Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" перебуває у загальному доступі, будучи опублікованим на сайті товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою). 05.01.2023 між ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 031-050123, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки, а тому позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 72872736від 06.10.2022 в сумі 28 000 грн, з яких: 7 000 грн - сума не повернутої позики; 21 000 грн - сума нарахованих та несплачених відсотків. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у визначені договором строки відповідачкою не виконано. Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). За приписами статті 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положеннями частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 (далі - Закон про електронну комерцію), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом установлено, що 06.10.2022 відповідачкою було акцептовано пропозицію фінансової установи (компанії) щодо укладення електронного договору позики, на виконання вимог частини четвертої статті 8 Закону про електронну комерцію повідомлено про себе інформацію, необхідну для його укладення, та здійснено підписання цього договору електронним підписом. Підписання [PERSON] договору позики, який містять усі істотні умови, передбачені законодавством для договору позики, зокрема, сума позики, розмір процентів, строки і порядок погашення позики, є доказом ознайомлення відповідачки з його предметом та усіма умовами. Відповідно до частини першої статті 509 цього Кодексу зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальними правилами, встановленими нормами статей 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає договору позики, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між фінансовою установою та [PERSON] договорі позики. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а відтак доводи відповідачки про відсутність у позивача майнового права, на захист якого подано цей позов, не заслуговують на увагу і є безпідставними. За обставинами справи установлено, що [PERSON] є боржником у зобов`язанні, що виникло на підставі укладеного нею з первісним кредитором кредитного договору, який не був виконаний нею у встановлений строк, а ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до неї на суму заборгованості в загальному розмірі 28 000 грн, що включає в себе: 7 000 грн - сума не повернутої позики; 21 000 грн - сума нарахованих та несплачених відсотків. За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). З огляду на те, що за умовою укладеного з відповідачкою договору позики, позика надається шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, доказом невиконання фінансовими установами зобов`язань щодо надання кредиту могла б бути виписка з карткового рахунку відповідачки,проте жодних доказів на підтвердження неотримання нею кредитних коштів суду не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу. Отже на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи доводів та аргументів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Сіроко Фінанс» до позичальника [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. З огляду на результат розгляду справи, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved