Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №702499218 від 19.11.2021 у сумі 37\~442,82 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7\~000,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 19.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №702499218, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 11\~900,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №174 від 22.02.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №702499218. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. Відповідно до Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №702499218. 20.10.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» укладено Договір факторингу №20/10/23-03, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. Відповідно до Реєстру прав вимоги №б/н від 20.10.2023 до Договору факторингу №29/05/25-Е ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №702499218. Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №702499218 від 19.11.2021 становить 37\~442,82 грн., з яких: 11\~899,30 грн. заборгованість по тілу кредиту, 25\~543,52 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 23 жовтня 2025 року. 23 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 10 листопада 2025 року за клопотанням представника відповідача. 10 листопада 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У обґрунтування своїх заперечень зазначила, що вона не підписувала кредитний договір, не була ознайомлена з правилами надання кредиту, а тому позивачем не доведено обґрунтування позовних вимог. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку заборгованості за договором від 19.11.2021, посилається на Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті http:// www.moneyveo.ua/. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розуміла [PERSON] , як відповідач, та ознайомилася і погодилася з ними, заповнюючи форму про надання позики, а також те, що вказані документи на момент підписання форми відповідачем взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування позикою та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані фінансовою установою до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 11 листопада 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Щодо посилання відповідача про те, що вона не підписувала кредитний договір, позивач зазначає, що договір укладено в електронній формі згідно положень Закону України «Про електронну комерцію». 09 грудня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву, яке обґрунтоване тим, що адвокат отримав доступ до справи лише 10.11.2025. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У судовому засіданні 16 грудня 2025 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження відповідачу строку на подання відзиву. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №702499218, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на сумі 11\~900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі та Правил надання грошових коштів у позику (п. 1.1. Договору). Пунктом 1.3. Договору визначено, що кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 11\~900,00 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 19.12.2021. Пунктом 1.7. Договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 19.12.2021. Згідно з п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та періоду Пільгового періоду оплати всіх фактично\~нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Пунктом 1.9. Договору передбачено сплату процентів за користування кредитом. Згідно п. 1.9.1. Договору виключно на період строку, визначеного в п. 1.7. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 142,35% річних, що становить 0,39% від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 1.9.2. Договору за умови продовження строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. Договору з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 567,87% річних, що становить 1,56% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. З платіжного доручення від 19.11.2021 вбачається, що 19.11.2021 на рахунок № [NUMBER] було зараховано 11\~900,00 грн., отримувач [PERSON] , призначення платежу «переказ коштів згідно договору №702499218 від 19.11.2021.», що також вбачається із довідки, виданої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 19.11.2021 номер картки [NUMBER] був указаний відповідачем як рахунок для отримання кредитних коштів. Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. У пункті 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 визначено закінчення строку дії договору 28 листопада 2019 року. За умовами додаткової угоди №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 28 листопада 2019 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2020 року. За умовами додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2020 року, якою внесені зміни до тексту договору факторингу «28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, зокрема, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2021 року. За умовами додаткової угоди №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2021 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2022 року. За умовами додаткової угоди №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2022 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2023 року. Згідно протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимог №174 від 22.02.2022 Клієнт передав, а Фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 3\~289 осіб. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №174 від 22.02.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 під номером 335 зазначено боржника [PERSON] , номер договору 702499218 від 19.11.2021, загальна сума заборгованості 37\~054,90 грн., з яких 11\~899,30 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25\~155,60 грн. заборгованість за відсотками. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. У пункті 8.2 Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 визначено закінчення строку дії договору 04 серпня 2021 року. За умовами додаткової угоди №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) 03 серпня 2021 року, строк дії договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено до 31 грудня 2022 року. За умовами додаткової угоди №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) 30 грудня 2022 року, строк дії договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено до 30 грудня 2024 року. Згідно протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимог №10 від 31.07.2023 Клієнт передав, а Фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 21\~534 осіб. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 під номером 2\~416 зазначено боржника [PERSON] , номер договору 702499218 від 19.11.2021, загальна сума заборгованості 37\~442,82 грн., з яких 11\~899,30 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25\~543,52 грн. заборгованість за відсотками. 20.10.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №20/10/23-03, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Пунктом 1.2. Договору факторингу №20/10/23-03 передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. З Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №20/10/23-03 від 20 жовтня 2023 року вбачається, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 700 осіб. Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №20/10/23-03 під номером 643 зазначено боржника [PERSON] , номер договору 702499218 від 19.11.2021, загальна сума заборгованості 37\~442,82 грн., з яких 11\~899,30 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25\~543,52 грн. заборгованість за відсотками. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З платіжного доручення від 19.11.2021 вбачається, що 19.11.2021 на рахунок № [NUMBER] було зараховано 11\~900,00 грн., отримувач [PERSON] , призначення платежу «переказ коштів згідно договору №702499218 від 19.11.2021.», що також вбачається із довідки, виданої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувалася отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернула. З розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, вбачається, що у рахунок заборгованості за тілом кредиту відповідачем 19.12.2021 було сплачено 0,70 грн. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 11\~899,30 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення відсотків у сумі 25\~543,52 грн., суд зазначає наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховані відсотки за користування кредитом за період з 19.11.2021 по 22.02.2022 сумі 26\~547,90 грн. Крім того, з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що [PERSON] за кредитним договором №702499218 від 19.11.2021 нараховані відсотки за період з 23.02.2022 по 17.04.2022. За указаний період ТОВ «Таліон Плюс» було зроблено перерахунок заборгованості, внаслідок чого заборгованість за відсотками складає 25\~543,52 грн. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №702499218 від 19.11.2021 заборгованість [PERSON] складає 37\~442,82 грн., з яких 11\~899,30 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 25\~543,52 грн. прострочена заборгованість за процентами. Договором №702499218 від 19.11.2021 встановлений строк кредитування 30 днів, визначено дату повернення кредиту 19.12.2021. Як зазначалося вище пунктом 1.8. Договору передбачено продовження строку Дисконтного періоду шляхом здійснення протягом Дисконтного та періоду Пільгового періоду оплати всіх фактично\~нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем 19.12.2021 було сплачено відсотки у сумі 1\~392,30 грн., тим самим пролонговано строк кредиту ще на 30 днів, тобто до 18.01.2022. Отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Первинний кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитом з 19.11.2021 по 18.01.2022. Ураховуючи, що первісним кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 19.01.2022, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. З урахуванням зазначеного вище, обґрунтованим розміром нарахованих відсотків за користування кредитом є 5\~568,90 грн. (185,63 грн.*30 днів), які нараховані за період з 20.12.2021 по 18.01.2022, тобто в межах строку дії кредиту. У задоволенні вимог про стягнення відсотків за період з 19.01.2022 по 31.07.2025 слід відмовити. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що вона не укладала кредитний договір та не була обізнана щодо його умов. Кредитний договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», відповідач пройшла ідентифікацію. Доказів, що відповідач не отримувала та не користувалася кредитними коштами у порядку ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано. На підставі\~зазначеного вище,\~ураховуючи,\~що отримані\~та використані\~відповідачем кредитні\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу у\~повному обсязі\~не повернуті,\~позовні вимоги\~підлягають частковому\~задоволенню шляхом\~стягнення з\~боржника [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії №702499218 від 19.11.2021 у сумі 17\~468,20 грн., яка складається з суми боргу 11\~899,30 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 5\~568,90 грн. У решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 17\~468,20 грн., що становить 46,65% позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1\~130,05 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3\~265,50 грн.

Outcome: partial