Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

16.07.2025р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є батьком її повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї та навчається за контрактом на денній формі навчання на другому курсі у Гайворонському професійному аграрному ліцеї, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку її не надає, хоча і має таку можливість, з огляду на що позивачка, посилаючись на приписи ст.199 СК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання у цьому учбовому закладі, а саме: до 14.12.2026р., а також судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000грн.. До початку першого судового засідання позивачка в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України змінила свої вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина на період його навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., а справу просила розглянути за її відсутності (а.с.37). Відповідач в судове засідання також не з`явився, проти задоволення змінених позовних вимог не заперечував, справу просив розглянути без його участі (а.с.39). Як встановлено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів; при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків (ч.ч.1, 2 ст.141 СК України). Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина (ч.1 ст.199 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] (а.с.6), який 01.07.2025р. набув повноліття. З 01.09.2023р. [PERSON] навчається на денній формі навчання у Гайворонському професійному аграрному ліцеї; термін навчання - 3,4 роки, кінець навчання - 14.12.2026р., що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 01.05.2024р. №138 (а.с.7). Отже, на час ухвалення рішення йому виповнилося 18 років, а на час закінчення навчання йому виповниться 19 років. Ураховуючи, що повнолітній син відповідача продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані його утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та продовження ним навчання. Відповідач позов визнав в повному обсязі, згоден сплачувати на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. в місяць на час його навчання, про що надав суду відповідну письмову заяву (а.с.37). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211,20грн.. Крім того, оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому суд,

Outcome: approved