Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

16.10.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №495732-КС-001 від 09.04.2024 року у сумі 41260, 33 грн. Позов обґрунтований тим, що 09.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту №495732-КС-001, під час укладання якого ТОВ «Бізнес Позика» було направлено відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит. Відповідно до умов Договору кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 19 000,00 грн, строком на 24 тижні, строк повернення кредиту до 24.09.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15159869 в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Позичальник зобов`язаний був повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно Графіка платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 19000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , номер якої вказано позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Натомість відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним у визначений договором строк, за весь строк користування кредитом лише частково здійснювала оплату, внаслідок чого, станом 09.10.2025 року, заборгованість за договором про надання кредиту №495732-КС-001 від 09.04.2024 року складає\~41260,33 грн., з яких: - суми прострочених платежів по тілу кредиту- 12\~579,14 грн., суми прострочених платежів по процентам 28681,19 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 20.10.2025 року у справі за вказаним позовом відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд на 17.11.2025 року, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою суду 20.10.2025 року, за клопотанням представника позивача\~у АТ «Універсал Банк» витребувано інформацію про те, чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 09.04.2024 по 24.09.2024 року. 12.11.2025 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана інформація. Звертаючись до суду, представник позивача у позові вказав про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2\~ст.280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку, з заявами про відкладення не звертався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, ст.\~4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,\~6,\~627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями\~638,\~640\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з\~ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За нормами ст.\~525,\~526,\~530\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610,\~611ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049\~ЦК України \~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Елеткронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підтавою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Законону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказані положення закону передбачають альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору. Суд встановив, що 09.04.2024 року відповідач [PERSON] з метою отримання кредиту заповнила та подала до ТОВ «Бізнес Позика» анкету-заяву позичальника із зазначенням ПІБ, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити рахунку у ПАТ «Універсал Банк» та банківської картки для отримання кредиту, а саме: № 4441-1144-2155-3783 (арк.67). ТОВ «Бізнес Позика» направило 09.04.2024 року [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 495732-КС-001 про надання кредиту. 09.04.2024 року [PERSON] прийняла пропозицію щодо укладання договору на умовах, визначених афертою. Також судом встановлено, що 09.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 495732-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 вказаного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 19 000,00 грн., строком на 24 тижні, строк повернення кредиту до 24.09.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15159869 в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Позичальник зобов`язаний був повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно Графіка платежів зазначеного в п. 3.2.3 Договору. Відповідно до п.3.2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується за ставкою вказаною у п.2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від отримання Позичальником графіку платежів, що вказаний у п. 3.2.3 та додатку №1 Договору. У п.7.4.4. договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням. У розділі «Реквізити та підписи сторін», серед іншого, зазначені ПІБ позичальника, дані його паспорта, РНОКПП, реквізити банківського рахунку та банківської картки. Додатком до вказаного договору є паспорт кредиту, який теж підписаний сторонами та містить інформацію, обов`язкову для ознайомлення позичальником. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором договір № 490473-КС-001 від 09.04.2024 року виконало у повному обсязі та надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 19 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що вбачається з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів із зазначенням призначення: перерахування коштів [PERSON] за кредитним договором № 495732-КС-001 від 09.04.2024 року (арк.68). Згідно з інформацією, наданою 10.01.2025 АТ «Універсал Банк» на ухвалу суду від 20.10.2025 року про витребування доказів, на ім`я [PERSON] . Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 09.04.2024 року було зараховано 19\~000 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 495732-КС-001 від 09.04.2024 року, станом на 09.10.202 5 року становить 41260,33 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 12579,14 грн., суми прострочених платежів по процентах- 28681,19 грн. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «Бізнес Позика» законним, обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. В даній справі судом встановлено, що 09.04.2024 року між сторонами укладено договір про надання кредиту № 495732-КС-001, який підписаний сторонами, у тому числі позичальником [PERSON] . У вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів тощо. Отже, вказаний кредитний договір укладений сторонами з дотриманням встановленої для нього письмової форми, є чинним та обов`язковим для виконання. Жодних обставин, які б вказували на його нікчемність, судом не встановлено. Судом також встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 19 000,00 грн. Відповідач, в свою чергу, скористалась вказаними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 41260,33 грн., стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами договору про надання кредиту, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Враховуючи, що фактично отримані та використані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що останньою не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 41260,33 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved