Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі\~1/4 частини всіх\~видів його\~заробітку (\~доходів)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття\~або до\~зміни матеріального\~стану сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони проживають окремо, донька проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 01.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково, призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000, 00 гривень. В обґрунтування зазначив, що кошти на утримання спільної доньки перераховує добровільно, бере участь у її вихованні. На даний час є військовослужбовцем, має витрати по службі, матеріально допомагає своїм батькам та бабусі, які є пенсіонерами. Заперечує проти стягнення аліментів в часті від доходу, оскільки бажає сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові\~докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 08.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з наданими суду платіжними дорученнями, [PERSON] здійснював переказ коштів на утримання дитини [PERSON] , отримувач - [PERSON] , а саме: 08.08.2025 - 5000, 00 гривень; 04.09.2025 - 3015,00 гривень; 01.10.2025 - 3015, 00 гривень; 06.11.2025 - 3015, 00 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина 1 статті 51 Конституції України та стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на матеріальний стан відповідача, беручи до уваги, що відповідач є військовослужбовцем, отже має сталий щомісячний дохід, приймаючи до уваги положення статті 182 СК України, задля забезпечення інтересів дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо прохання відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000, 00 гривень, суд зазначає, що, як встановлено в судовому засіданні, відповідач є військовослужбовцем, на даний час проходить військову службу, отже має сталий дохід у виді щомісячної заробітної плати, а тому стягнення аліментів у частці від доходу є найдоцільнішим способом, що враховує реальний матеріальний стан батька/матері для забезпечення потреб дитини. Крім того, суд зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до пункту 1 частини 1статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 28.10.2025. Проте, зважаючи, що відповідачем у жовтні місяці 2025 року та листопаді місяці 2025 було сплачено кошти на утримання доньки, то виплачені суми слід зарахувати у рахунок майбутніх платежів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved