Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 23 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,8 кв.м., житловою 32,2 кв.м. Позовні вимоги мотивував тим, що 19 серпня 1886 року, чоловік позивача, [PERSON] отримав у власність під виплату від колгоспу «Заповіт Ілліча» , однак не встиг виплатити повні вартість будинку так, як помер. 22 лютого 1991 року, між колгоспом «Заповіт Ілліча» та дружиною [PERSON] , [PERSON] було укладено додатковий договір. За цим договором позивач мала виплатити суму, яку не встиг виплатити її чоловік та стати власником будинку. Будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] . У домогосподарстві, яке знаходиться за вищевказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно технічного паспорта житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 58,8 кв.м., житлову площу 32,2 кв.м. Починаючи із серпня 1986 року, [PERSON] безперервно зареєстрована та проживає у вищезазначеному будинку, а також несе витрати по його утриманню. Позивач звернулася до державного реєстратора що до проведення реєстраційних дій вказаного будинковолодіння, але 21 липня 2025 року їй було відмовлено у проведенні реєстрації будинку та повідомлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором не встановлено інформації щодо зареєстрованого права власності [PERSON] на житловий будинок, згідно поданих документів на державну реєстрацію прав. Згідно відповіді КП «Шепетівське рацонне БТІ» інформація про зареєстроване право власності на об`єкт майна по [ADDRESS] відсутня, що унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Отже, у результаті розгляду заяви встановлено, що подані документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, що є підставою для відмови у державній реєстрації прав. Просив суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 58,8 кв.м., житловою 32,2 кв.м. Представник позивача Спеціальний С.П. подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Позиція відповідача Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Криворчук Ю.П. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~23 жовтня 2025 року представник позивача звернувся до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~24 жовтня 2025 року суд відкрив загальне позовне провадження, призначив підготовче засідання на 20 листопада 2025 року. \~ \~ \~ \~Підготовче засідання відкладалося на 04 грудня 2025 року. 04 грудня 2025 року суд без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Суд встановив, що 19 серпня 1886 року, чоловік позивача, [PERSON] отримав у власність під виплату від колгоспу «Заповіт Ілліча», однак не встиг виплатити повні вартість будинку так, як помер. 22 лютого 1991 року, між колгоспом «Заповіт Ілліча» та дружиною [PERSON] , [PERSON] було укладено (додатковий договір), згідно якого позивач мала виплатити суму, яку не встиг виплатити її чоловік та стати власником будинку. Згідно виписки із погосподарської книги №92, виданої старостою [PERSON] старостинського округу, будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до Довідки № 21 від 06 лютого 2025 року у домогосподарстві, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно технічного паспорта, виготовленого 15 січня 2025 року КП «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 58,8 кв.м., житлову площу 32,2 кв.м. З довідки № 14 від 15 січня 2025 року, про оцінку об`єкта нерухомості, відповідно до якої, оціночна вартість будинку становить 89 756 гривень. Позивач звернулася до державного реєстратора щодо проведення реєстраційних дій вказаного будинковолодіння, але 21 липня 2025 року їй було відмовлено у проведенні реєстрації будинку та повідомлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором не встановлено інформації щодо зареєстрованого права власності [PERSON] на житловий будинок, згідно поданих документів на державну реєстрацію прав, інформація про зареєстроване право власності на об`єкт майна по [ADDRESS] відсутня, що унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. На даний час позивачка позбавлена можливості оформити свої права на придбаний житловий будинок, як власник, оскільки на час укладення угоди сторонами не було дотримано вимог щодо її нотаріального посвідчення, а нотаріально посвідчити угоду на теперішній час є неможливим. Встановлені обставини підтверджуються паспортом позивачки, копіями довідок сільської ради, технічного паспорту будинковолодіння, договорів, акту, довідки про технічний стан об`єкта нерухомого майна, рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, іншими матеріалами справи. Застосовані норми права Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до правовідносин, які виникли до 01 січня 2004 року застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР, який діяв у 1990 році на момент укладення договору. Зі змісту ст.ст.41-47 ЦК УРСР в редакції 1963 року вбачається, що угодами визначаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Виходячи зі змісту ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В силу ст.94 ЦК УРСР в редакції 1963 року, колгоспи, інші кооперативні організації, їх об' єднання володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів. У відповідності до ч.1 ст.128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Як було передбачено ч.1 ст.153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року №952-IX встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Ч.2 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, втому числі і право власності на нерухоме майно. Оцінка суду Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що [PERSON] уклала з колгоспом «Заповіт Ілліча» додатковий договір. За вказаним договором остання мала виплатити суму, яку не встиг виплатити її чоловік, який помер, та стати власником будинку, який отримав чоловік у власність під виплату від колгоспу. Будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] . Починаючи із серпня 1986 року, [PERSON] безперервно зареєстрована та проживає у вищезазначеному будинку, а також несе витрати по його утриманню. Звернувшись до державного реєстратора щодо проведення реєстраційних дій вказаного будинковолодіння, їй було відмовлено у проведенні реєстрації будинку та повідомлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором не встановлено інформації щодо зареєстрованого права власності [PERSON] на житловий будинок, згідно поданих документів на державну реєстрацію прав. Зокрема, з відповіді КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що інформація про зареєстроване право власності на об`єкт майна по [ADDRESS] відсутня, що унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Позивачка позбавлена можливості оформити свої права на придбаний житловий будинок, як власник, оскільки на час укладення угоди сторонами не було дотримано вимог щодо її нотаріального посвідчення, а нотаріально посвідчити угоду на теперішній час є неможливим. \~ \~ \~ \~Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved