Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

18 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій прохає стягнути з [PERSON] на її [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дял дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з квітня 2023 року вони проживали однією сім`єю. 04.02.2023 вони зареєстрували шлюб в Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 10. Її прізвище до шлюбу - [PERSON] . Від спільного проживання в них син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На даний час син потребує поліпшення свого матеріального становища, покращеного харчування, та належного забезпечення побутовими речами необхідними для його життєдіяльності. Однак її доходи не дають їй можливості в повному обсязі це здійснити. Відповідач не бажаючи виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дитини, також приховує від неї інформацію про свої доходи. Вжиті нею заходи досудового врегулювання даного спору шляхом звернення до відповідача для добровільної участі в утриманні дитини до досягнення повноліття позитивного результату на дали. Також відповідач приховує від неї відомості про свої доходи. Оскільки відповідач не надав їй відомості про свої доходи ,ціна позову нею визначена відповідно до ст. 176 ЦПК України сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців та у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить при розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку - 2 563,00 грн. - 50% від цієї суми складає 1 281,50 грн. х 6 міс. = 7 689,00 грн. Утримань по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді її звернення до відповідача про надання достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, на що відповідач належним чином не відреагував. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 18.07.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення відідлу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 16.09.2025 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.04.2015. Ухвалою від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23 жовтня 2025 року. 23 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 19 листопада 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 19 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 16 грудня 2025 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. Постановлено виклик відповідача здійснювати на офіційному веб-сайті судової влади. У судове засідання 16 грудня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Позивачкою, подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач не з`явився без повідомлення про причини неявки та їх поважність. Враховуючи зазначене, враховуючи положення ч. 1 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін під час заочного розгляду та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2020 (а.с.5). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Вільховатського старостинського округу Кобеляцько міської ради Полтавського району Полтавської області малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved