Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, в період з 01.05.2015 позивачем надавалися послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] набула на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину. За цією квартирою станом на 01.03.2025 обліковується заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 12738,58 грн., яка складається з основного боргу в сумі 11149,26 грн., інфляційних втрат в сумі 1229,44 грн., 3% річних в сумі 359,88 грн. Свої зобов`язанні по оплаті наданих послуг відповідачі не виконують. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат. 10.07.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] з 02.03.2012 є співвласником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] з 02.03.2012 є співвласником 1/3 та з 05.04.2012 є співвласником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою від 12.06.2025 №430988229. Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2015 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», який надавав житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованість по квартирі за адресою: [ADDRESS] за період з 01.02.2022 до 01.03.2025 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 12738,58 грн., яка складається з основного боргу в сумі 11149,26 грн., інфляційних втрат в сумі 1229,44 грн., 3% річних в сумі 359,88 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачами не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Свої зобов`язання відповідачі, як споживачі послуг, належним чином не виконали, що призвело до виникнення заборгованості на зазначену суму. Отже, відповідачі як споживачі вказаних послуг мають обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Щодо вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території суд відзначає, що оскільки відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] - 2/3 часток цієї квартири, тому з них підлягає стягненню заборгованість пропорційно частці кожного від загальної суми боргу. Так, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в розмірі 3716,42 грн. (11149,26 : 3 х 1 = 3716,42 грн.), а з [PERSON] заборгованість в розмірі 7432,84 грн.(11149,26 : 3 х 2 =7432,84 грн.). Суд вважає, неспроможними доводи позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки солідарну відповідальність за сплату житлово-комунальних послуг несуть усі співвласники квартири пропорційно розміру їх частки у власності. Оскільки відповідачі, як співвласники квартири, є споживачами наданих послуг, які ними своєчасно та в повному обсязі не оплачувались, то з них підлягає стягненню заборгованість за надані позивачем послуги. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат інфляційних втрат в сумі 1229,44 грн., 3% річних в сумі 359,88 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідачі несвоєчасно здійснювали платежі за надані комунальні послуги, то вони зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати, оскільки допустили прострочення виконання грошового зобов`язання. Так, з [PERSON] підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 409,81 грн. (1229,44 грн. : 3 х 1 = 409,81 грн.) та 3% річних в сумі 119,96 грн. (359,88 грн. : 3 х 1 = 119,96 грн.), а з [PERSON] підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 819,63 грн. (1229,44 грн. : 3 х 2 = 819,63 грн.) та 3% річних в сумі 239,92 грн. (359,88 грн. : 3 х 2 = 239,92 грн.). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1009,33 грн., з відповідача [PERSON] - 2018,67 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення та пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial