Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4894350546 від 29.11.2019 у розмірі 68024,53 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 29.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4894350546. Відповідачу згідно умов договору кредиту надано кредит 46655,00 гривень, дата закінчення кредитного договору 29.11.2022. Кредит надано безготівковим шляхом. АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу. Кредит відповідач отримав шляхом безготівкового перерахування коштів. На підставі Договору про відступлення №ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконав умови кредиту, внаслідок чого станом на 12.05.2025 утворилась заборгованість в сумі 68024,53 гривень, з яких : 40499,40 гривень заборгованість по тілу кредиту; 3,69 гривень заборгованість по річним процентам; 27\~521,44 гривень заборгованість по щомісячним процентам. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір. 27.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.10.2025 в порядку ст. 12 ЦПК України запропоновано позивачу надати суду докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце якого повідомлений належним чином, з урахуванням положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. 10.12.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини. [PERSON] з метою отримання кредитних коштів звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Центр фінансових рішень», заповнивши заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». До заяви-анкети додані копії паспорта громадянина України на РНОКПП [PERSON] 29.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4894350546, відповідно умов якого відповідач отримав 46655,00 гривень, шляхом перерахунку вказаних коштів на рахунки зазначені у п. 1.4 договору, строком на 36 місяців. Відповідно п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 4350546, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно паспорту кредиту № 4350546 визначені щомісячні проценти 3,99% , строком на 36 місяці, річна при наданні кредиту 1,5%, 40 грн/м. Відповідно до договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами; сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимог до позичальників. Відповідно до п. 3.4. Договору відступлення права вимоги, право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 від 02.12.2019 до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором №4894350546 від 29.11.2019 з [PERSON] .. Відповідно до платіжних інструкцій банку позивачем сплачувались кошти за договором №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 у період з 2019 по 2021. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №4894350546\~від 29.11.2019\~та виписки\~по особовому\~рахункуза\~період з\~29.11.2019\~по 12.05.2025 , заборгованість складає 68024.53 грн. Відповідач частково сплачував кошти за договором. \~ \~ \~ \~29.11.2019 відповідач відписав повідомлення про відступлення прав вимоги АТ « ТАСКОМБАНК». Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами\~\~ст. 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1\~ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов наведеного договору факторингу є правонаступником у відносинах за договором кредиту №4894350546 від 29.11.2019, а тому має право вимоги до відповідача. Як убачається з представлених позивачем та не спростованих відповідачем розрахунків заборгованості за наведеним кредитним договором заборгованість станом на 12.05.2025 68024,53 гривень, з яких : 40499,40 гривень заборгованість по тілу кредиту; 3,69 гривень заборгованість по річним процентам; 27\~521,44 гривень заборгованість по щомісячним процентам, не погашена. Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, понесенні позивачем за подання до суду позовної заяви, в розмірі 2422,40 грн, відповідно до платіжної інструкції №2162737121 від 12.08.2025.

Outcome: approved