Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-15 00:00:00

09.10.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» звернувся до суду з вказаною заявою і просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача суму заборгованість за договором позики у розмірі 22849 грн 50 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2423 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 135364 від 09.01.2020 в електронній формі. На підставі договору № 04/08-17-ПК від 04.08.2017 ТОВ "ФК "ЕЛАЕНС" (ТМ "ФОНДІ") надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5000 грн. В результаті платіжної операції ініційованої позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний позичальником при укладанні Договору позики. На підставі зазначеного вище договору Позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01 % в день, розмір комісії складає 1,9 %, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0 %. Відповідач не виконує свої грошові зобов?язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 22849,50 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за позикою; 17849,50 грн - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. У позовній заяві представник позивача просить розглянути спір без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав частково, тіло кредиту визнає повністю, відсотки не визнає. Зазначив, що раніше сплачував відсотки, однак квитанції не збереглися. Ухвалою від 13.10.2025 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» та [PERSON] уклали Договір позики № 135364 від 09.01.2020 (а.с. 5-9). За Договором позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк: сума позики 5000,00 грн; плата за користуванням позикою у вигляді: процентів та складає 0,01 % в день від поточного залишку позики; комісії що складає 1,5 % в день від початкового розміру позики відповідно до пп. 1.1.1 Договору. Строк повернення позики 07.02.2020. Сторони погодили, що позичальник зобов`язується повністю повернути позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше 07.02.2020 (п. 4.1 Договору). Відповідно до п. 4.2 Договору, сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід?ємною частиною цього Договору та розміщується в Особистому кабінеті. Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп. 1.1.5. Договору включно (п. 4.3 Договору). Відповідно до графіку платежів до Договору позики № 135364 від 09.01.2020, сума позики 5000 грн, проценти 14,5 грн, комісійна винагорода 2175,00 грн, термін платежу 07.02.2020, заборгованість усього 7189,50 грн. 07.02.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 135364 від 09.01.2020, якою внесли зміни до Договору позики № 135364 від 09.01.2020, а саме: сума позики 5000,00 грн; строк повернення позики 07.03.2020; позичальник зобов`язується повністю повернути позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше 07.03.2020. Відповідно до графіку платежів до Договору позики № 135364 від 09.01.2020, сума позики 5000 грн, проценти 14,5 грн, комісійна винагорода 2175,00 грн, термін платежу 07.03.2020, заборгованість усього 7189,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості з 09.01.2020 по 05.08.2025 за договором позики № 135364 від 09.01.2020, заборгованість становить 22849,50 грн (а.с. 10-12). На підставі договору № 04/08-17-ПК від 04.08.2017 ТОВ "ФК "ЕЛАЕНС" (ТМ "ФОНДІ") надавало «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку (а.с. 15). Відповідно до довідки, наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок [PERSON] було успішно перераховано кошти в сумі 5000 грн (а.с. 16). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимога ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт укладення 09.01.2020 договору позики між позивачем та відповідачем, отримання [PERSON] за цим договором кредитних коштів у розмірі 5000 грн 00 коп. та порушення останнім взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати суми позики у строки, передбачені договором позики № 135364 від 09.01.2020 в електронній формі. Що стосується суми прострочених % та суми прострочених комісій слід зазначити таке. Умовами договору позики та додаткової угоди чітко визначено строк повернення позики 07.03.2020 та суми за договором позики усього 7189 грн 50 коп., з яких сума позики 5000 грн, проценти за користування позикою 14 грн 50 коп., комісійна винагорода за користування позикою 2175 грн 00 коп. Додаткових угод щодо зміни строку позики та її вартості матеріали справи не містять. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається нарахування відсотків та комісії поза межами строку договору. За таких обставин, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача процентів та комісій за користування позикою в заявленій позивачем сумі відсутні, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування позикою 14 грн 50 коп., комісійною винагородою за користування позикою 2175 грн 00 коп. в межах визначеного умовами договору позики строку повернення позики. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики у сумі 7189 грн 50 коп., з яких сума позики 5000 грн, проценти за користування позикою 14 грн 50 коп., комісійна винагорода за користування позикою 2175 грн 00 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 762,20 грн (2422,40 грн * 7189,50 грн / 22849,50 грн). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, акту № 349 наданих послуг правничої допомоги від 01.09.2025 за Договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025, позивач поніс 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяв представника позивача та відповідача, значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, а також враховуючи те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: partial