Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та матері до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до якої позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначила, що з початку 2021 року вона проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] та вели спільне господарство, опікувались один одним. З початку повномаштабної війни її цивільний чоловік пішов служити до лав Збройних Сил України і до теперішнього часу служить. Від спільного цивільного шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . На даний час позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, коштів, які надає держава (соціальна допомога) не вистачає на нормальне існування її та дитини, іншого джерела доходу не має. Матеріальної допомоги в добровільному порядку відповідач на утримання сина не надає, хоча він є працездатним і має можливість надавати допомогу. В зв`язку з чим, позивач звернулась із вказаним позовом до суду. Відповідно до\~вимог ст.ст.\~19,\~279\~ЦПК України\~справа за\~позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини та\~дружини до\~досягнення дитиною\~трирічного вікурозглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно\~ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності позивача та відповідача, враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що з початку 2021 року сторони перебували у цивільному шлюбі, та у сторін [INFO] народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/003033499 від 17.04.2023 року, позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрований разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/009854368 від 21.07.2025 року. Відповідно до довідки ТОВ «Фора» вих. № 836 від 05.09.2025 року, [PERSON] працює в ТОВ «Фора» на посаді касир торговельного залу з 24 грудня 2020 року по теперішній час. Перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.03.2025 по [INFO] включно. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно ч.2 ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Приписами ч. 6 ст.84\~СК України визначено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено той факт, що малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивача, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини та дружини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved