Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-10 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява акціонерного товариства «Сенс Банк» (надалі \- позивач/ АТ «Сенс Банк»/товариство) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову товариство зазначило, що 11.03.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631607484, відповідно до умов якої позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувалась в поряду та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 12.08.2022 загальним зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» договір від 11.03.2021 добровільного страхування життя. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 20\~000,00 грн. У зв`язку із тим, що позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором у розмірі 231\~680,90 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 137\~997,12 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі93\~683,78грн. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 231\~680,90\~грн, судовий збір у розмірі 2\~780,17 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18\~786,95 грн. Ухвалою судді від 30.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Відповідач у судові засідання 27.10.2025 та 11.12.2025 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації відповідача. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала, у зв`язку з чим суд відповідно до положень\~ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 11.03.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» шляхом акцептування\~банком пропозиції\~клієнта (оферти)\~було укладено\~угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, що в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії; найменування продукту «RED»; мета кредиту для особистих потреб;; максимальний ліміт Кредиту (Кредитної лінії) 200\~000 грн; сума доступної кредитної лінії на момент складання оферти 20\~000,00 грн; процентна ставка 39,99% річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCardDebitWorld; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано відповідачем, про що свідчить її власноручний підпис. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» договір добровільного страхування життя шляхом підписання заяви-приєднання (акцепт) № 248.631607484.111 до договору добровільного страхування життя позичальника АТ «Альфа-¬Банк» (приєднання) від 11.03.2021. Відповідно до договору страховий платіж становить 20\~000,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. 01.12.2022 найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Так, відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 12.08.2022№ 2/2022, вирішено змінити найменування Банку з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк». Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа-Банк») на акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»). Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитом\~позичальник [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~631607484\~від 11.03.2021\~станом на\~25.06.2025\~має заборгованість\~у загальній\~сумі 231\~680,90\~грн,\~яка складається\~із заборгованості\~за простроченим\~тілом кредиту\~у розмірі\~137\~997,12грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 93\~683,78 грн. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням сум заборгованості за кожен місяць з підтвердженням випискою по рахунку, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано. Доказів того, що відповідач здійснила оплату заборгованості матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.525,526,546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою ст.638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк») підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11.03.2021 №\~631607484 в розмірі 231\~680,90 грн. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2\~422,40 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 18\~786,95 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу до матеріалів позову додано копію Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» (виконавець) в особі Керуючого партнера Лойфера А.Е., відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так, зазначеним розділом Договору передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. (п. 3.1. Договору). З метою розрахунку винагороди сторони визначили порядок обміну документами, в якому, серед іншого, передбачено, що щомісячно замовник передає виконавцю звіти про результати погашеної заборгованості боржників, на підставі яких виконавець надає замовнику завірені акти прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких замовником виплачується винагорода виконавцю (п. 3.3.1.- 3.3.6 Договору). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Також у рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece). Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» в особі Керуючого партнера Лойфера А.Е. було укладено Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, згідно з яким замовник доручив, а об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Однак, позивачем не надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що сторонами виконані умови Розділу 3 Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, зокрема, про узгодження наданих Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» послуг, надання замовнику (позивачу) завірених актів прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких позивач сплачував будь-які кошти за надану юридичну допомогу відповідно до умов цього Договору. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved