Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовна заява мотивована тим, що спірний будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а членом двору була її рідна сестра [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем майна [PERSON] була її рідна сестра [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на майно, успадковане нею після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON] , звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 07 листопада 2024 року, яке неодноразово відкладалось у зв`язку з витребуванням доказів. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2024 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] .. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на ….. листопада 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Підгорний К.Є. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві підстави, та додатково пояснив, що матеріалами справи підтверджено, що у [ADDRESS] існували й на даний час існують два будинки, один під [ADDRESS] , а саме це вбачається з погосподарських книг, домової книги, відомостями про реєстрацію [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] не приватизована, [PERSON] під час приватизації земельної ділянки під будинком [ADDRESS] узгоджував межі з [PERSON] ; свідоцтво про право власності [PERSON] у 1990 році видано як голові колгоспного двору без зазначення площі будинку, а у інформаційній довідці щодо об`єкту нерухомого майна за 2017 рік у загальну площу будинку [ADDRESS] включено площу двох будинків, що і призвело до даного спору. Також за матеріалами БТІ у будинку є дві печі, встановлено два котли, особові рахунки відкриті на два будинки, що не притаманно для одного будинку. Вважає, що рішення про задоволення даного позову ніяким чином не порушує права відповідачки, оскільки вона не позбавляється права власності на нерухоме майно, їй необхідно буде лише внести уточнення до своїх документів. Представник відповідача [PERSON] Минець О.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що згідно із свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 28 квітня 1990 року [PERSON] був власником всього будинку, свідоцтво чинне і ніким не скасоване, після його смерті спадщину прийняв [PERSON] , який оформив будинок і продав його [PERSON] .. Остання набула право власності на будинок площею 99,3 кв.м, а позивач претендує на частку її будинку. Зазначив, що до спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцю, а тому порушеного права позивачки не існує. Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] в с. Волосківці Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем другої черги за законом після померлої [INFO] [PERSON] відповідно до вимог статті 530 ЦК України 1963 року була її рідна сестра [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (том 1, а.с. 24, 71 на звороті, 127). Згідно з довідкою №376/18-15/17 від 22 липня 2024 року, виданою Волосківським старостинським округом, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою була зареєстрована та проживала її рідна сестра [PERSON] , яка після її смерті прийняла спадщину (том 1, а.с.26). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №14/2019, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець другої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Ніколаєнка С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] рідної сестри [PERSON] (том 1, а.с. 123-136). Спадкоємці першої черги за законом після померлої [PERSON] відсутні. 26 січня 2019 року нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Мічуріна, що знаходиться в с. Волосківці Менського району Чернігівської області (том 1, а.с. 25, 135 ). Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] .. [INFO] в с. Волосківці Корюківського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (том 1, а.с. 27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №68/2022, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнка С.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (том 1, а.с. 66-106). 04 вересня 2023 року нотаріусом видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Волосківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнком С.В. 17 липня 2024 року №370/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (том 1, а.с. 30). Згідно з інформаційною довідкою, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 17 лютого 2023 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (том 1, а.с.31). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку - А-1, прибудови А1-1 (збудовані в 1961 році), веранди а-1 (збудована в 1972 році), погреба В-1 (збудований в 1962 році), сараю Б-1 (збудований в 1963 році), сараю Б1-1 (збудований в 1976 році), сараю Г-1 (збудований в 1974 році), сараю Д-1 (збудований в 1980 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП [PERSON] 04 вересня 2024 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , складає 62300 грн. Відповідно до довідки Менської міської ради від 22 липня 2024 року за №380/18-15/17, згідно наявних у Волосківському старостинському окрузі книг погосподарського обліку житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований з 1963 року (а.с.17). За інформацією, наданою Волосківським старостинським округом Менської міської ради від 22 липня 2024 року за №380/18-15/17, відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , [INFO] , членом двору її рідна сестра [PERSON] , [INFO] (том 1, а.с.18, 22). За інформацією, наданою Волосківським старостинським округом Менської міської ради від 22 липня 2024 року за №378/18-15/17, згідно з книгою погосподарського обліку за 2020-2025 роки, за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 10 лютого 1977 року, виписана у зв`язку 08 серпня 1999 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 26 грудня 1976 року, виписана у зв`язку зі смертю [INFO] (том 1 а.с. 23). Допитаний у судовому засіданні як спеціаліст ФОП [PERSON] пояснив, що більше 20 років він працював у ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», у його підпорядкуванні, окрім інших, була й Менська дільниця. На замовлення [PERSON] ним було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . [PERSON] , як замовник, надала документи про належність померлій особі будинку [ADDRESS] та господарських будівель, зокрема домову книгу, документи про реєстрацію померлої особи в будинку [ADDRESS] , рішення міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку [ADDRESS] , про відкриття рахунків на будинок під [ADDRESS] , після чого ним було виготовлено технічну документацію відповідно до Інструкції. При цьому залучати власника будинку [ADDRESS] та одночасно обстежувати будинок [ADDRESS] він не зобов`язаний був і це не передбачено Інструкцією. Відповідаючи на запитання представника відповідача [PERSON] пояснив, що один дах у будинку не означає, що будинок має один номер, одну адресу, під одних дахом може бути декілька квартир з різними адресами. У 2017 році під час виготовлення технічної документації на будинок [ADDRESS] з незрозумілих підстав до будинку під [ADDRESS] було приєднано будинок [ADDRESS] , хоча для того, щоб приєднати один номер до іншого існує відповідна процедура, а саме обома власниками повинна бути написана заява у міську раду про присвоєння одного номеру, відповідне рішення повинно бути підшите у інвентаризаційну справу, проте в інвентаризаційній справі №288 ні заяви, ні рішення немає. Під час огляду інвентаризаційної справи №288 [PERSON] пояснив, що дана справа перешивалася, оскільки її вміст не відповідає опису інвентаризаційної справи, наявна в ній інформаційна довідка щодо об`єкту нерухомого майна підписана начальником Менської дільниці [PERSON] , яка не мала права цього робити, оскільки така довідка повинна бути підписана лише начальником ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» або ж головним інженером, який має відповідні повноваження, на ній обов`язкового проставляється печатка, а у вказаній довідці її немає, також довідка не відповідає визначеному формату. На його думку, ця довідка є незаконною. Проте, на підставі цієї довідки могли отримати правовстановлюючий документ на вже об`єднаний будинок, оскільки загальна площа будинку [ADDRESS] зазначена з урахуванням площі будинку [ADDRESS] . Щодо свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого [PERSON] у 1990 року, [PERSON] зазначив, що вказане свідоцтво видане в цілому на будинок [ADDRESS] , тобто лише на половину будинку, який складається з №48 та [ADDRESS] . У свідоцтвах старого зразку не вказувалася площа будинку, цим могли скористатися під час виготовлення інформаційної довідки щодо об`єкту нерухомого майна у 2017 році, вважає, що посилатись на документ, у якому немає квадратури некоректно. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до статті 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Обгрунтовуючи позовну заяву позивачка вказує, що до складу спадкового майна після смерті її тітки [PERSON] входить, зокрема, житловий будинок [ADDRESS] , право на яке за спадкодавцем посвідчується випискою з погосподарської книги та технічним паспортом на будинок садибного типу. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Правила ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах з 1990 по 2023 роки регулювалися «Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкостату СРСР №69 від 25.05.1990 року, «Інструкцією по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України № 48 від 22.02.1995 року, та в подальшому «Інструкціями з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затверджених наказами Державного комітету статистики № 234 від 17.07.2000 року, № 95 від 18.04.2005 року, № 491 від 08.12.2010 року, № 56 від 11.04.2016 року. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15 зазначено, що "спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Отже, застосування судами норм статей\~120,\~123 ЦК УРСР\~без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим". При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. З досліджених у судовому засіданні погосподарських книг (облікових карток об`єктів погосподарського обліку) по с.Волосківці Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області за 1991- 2025 роки встановлено наступне : - згідно з витягом з погосподарської книги за 1991-1995 роки по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується домоволодіння як колгоспний двір, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 19 м.кв) та земельна ділянка площею 0,31 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою колгоспного двору значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, померла [INFO] ; членом колгоспного двору значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком; - згідно з витягом з погосподарської книги №4 с.Волосківці за 1996-2000 роки по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується господарство як колгоспний двір, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 19 м.кв) та земельна ділянка площею 0,31 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою колгоспного двору значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, померла [INFO] ; членом колгоспного двору значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, наявні підписи членів господарства та посадової особи сільської ради, відповідальної за ведення погосподарського обліку (том 1, а.с. 75-76); - згідно з витягом з погосподарської книги №4 с.Волосківці за 2001-2005 роки по особовому рахунку № [NUMBER] (номер за земельнокадастровою книгою 388) обліковується господарство, до складу якого входить житловий будинок загальною площею 19 м.кв та земельна ділянка площею 0,31 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою та єдиним членом господарства значиться [PERSON] , [INFO] , наявні підписи члена господарства та посадової особи сільської ради, відповідальної за ведення погосподарського обліку (том 1, а.с. 73-74); - згідно з витягом з погосподарської книги №3 с.Волосківці за 2006-2010 роки по особовому рахунку № [NUMBER] (номер за земельнокадастровою книгою 388) обліковується господарство, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 19 м.кв) та земельна ділянка площею 0,31 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою та єдиним членом господарства значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, наявні підписи члена господарства та посадової особи сільської ради, відповідальної за ведення погосподарського обліку (том 1, а.с. 71-72); - згідно з витягом з облікової картки об`єктів погосподарського обліку на 2011-2015 роки, (номер об`єкта погосподарського обліку 01-04351) обліковується господарство, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 13 м.кв) та земельна ділянка площею 0,2221 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою та єдиним членом господарства значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком (том 1, а.с. 68-70); - згідно з витягом з облікової картки об`єктів погосподарського обліку на 2016-2020 роки, (номер об`єкта погосподарського обліку 04351) обліковується господарство, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 13 м.кв) та земельна ділянка площею 0,2221 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою та єдиним членом господарства значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком (том 1, а.с. 65-67); - згідно з витягом з облікової картки об`єктів погосподарського обліку на 2021-2025 роки, (номер об`єкта погосподарського обліку 0422) обліковується господарство, до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 13 м.кв) та земельна ділянка площею 0,2221 га, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; головою та єдиним членом господарства значиться [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка за віком, яка померла [INFO] (том 1, а.с. 62-64). Під час огляду оригіналів погосподарських книг (облікових карт об`єкта погосподарського обліку) за 1996-2025 роки вбачається, що у них обліковуються окремо два господарства, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок, головою (власником) якого була [PERSON] , а членом господарства [PERSON] , та господарство за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок (рік забудови 1963 рік, загальною площею 67 м.кв, житлова площа 51 м.кв, кількість житлових кімнат 3) та земельна ділянка площею у 1996 -1998 роках 1,0 га, у 1999-2011 роках - 1,5 га, у 2012-2015 1,4977 га, головою (власником) якого значився [PERSON] , а членом господарства його дружина [PERSON] , з 2019 року власником вказаного господарства значиться [PERSON] , при цьому ні загальна площа житлового будинку, ні житлова площа, не змінилася. Слід зауважити, що надана суду інвентаризаційна справа №228 на домоволодіння [ADDRESS] , ведення якої розпочато 09 лютого 1990 року, містить у собі лише документи складені станом на 2017 рік, окрім ескізу поверхневого плану будівництва по [ADDRESS] та Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28 квітня 1990 року. Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 28 квітня 1990 року, на підставі рішення виконкому Менської районної Ради народних депутатів №73 від 28 квітня 1990 року, [PERSON] на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] , даний будинок в цілому зареєстрований в Чернігівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] , як за головою колгоспного двору. Рішення щодо оформлення права власності ухвалювалось за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Як зазначалося вище, у погосподарських книгах за 1996-2025 роки обліковувалося господарство за адресою: [ADDRESS] , головою (власником) якого значився [PERSON] , а єдиним членом господарства його дружина [PERSON] .. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] , у якому власником зазначено [PERSON] , станом на 09 лютого 1990 року, згідно з експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку [ADDRESS] , будинок складається з двох квартир, всього по 1 квартирі загальна площа приміщень 62,4 кв.м.; по 2 входу 37,5 кв.м (том 1, а.с. 216-219). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] , станом на 26 жовтня 2017 року, будинок має 2 входа: по 1 входу загальна площа приміщень 62,0 кв.м.; по 2 входу 37,3 кв.м. (том 1, а.с.173-177). У Акті поточних змін від 26 жовтня 2017 року, який міститься у інвентаризаційній справі №228, при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що проведено газ, добудовані сарай б-1, гараж Д-1, погріб Е-1, в другу половину доступу не було, що свідчить про те, що будинок складається з двох частин. Отже, у інформаційній довідці щодо нерухомого майна від 08 листопада 2017 року № 368, загальна площа будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказана як сума площі приміщень по 1 квартирі (входу) та по 2 квартирі (входу). Також судом досліджені наступні докази: Згідно з копією домової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою з 10 лютого 1977 року були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (том 1, а.с. 19-20). Згідно з копією паспорту громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , зареєстрованим місцем її проживання з 26 грудня 1976 року є [ADDRESS] (том 1, а.с. 21). На підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] мешкала саме у будинку [ADDRESS] позивачем надано: робочий проект газифікації будинку [ADDRESS] ; акт про опломбування вузлів обліку природного газу абонента «Чернігівгаз» [PERSON] , проживаючої по [ADDRESS] ; абонентська книжка абонента ВАТ «Чернігівгаз» [PERSON] , адреса: [ADDRESS] (том 2, а.с. 9-22). Відповідно до рішення Волосківської сільської ради від 10 квітня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по відводу земельної ділянки на території Волосківської сільської ради [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку», надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою по відводу земельної ділянки на території Волосківської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,08 га за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с.32). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, за життя [PERSON] не було приватизовано вказану земельну ділянку, оскільки під час оформлення документів з`ясувалося, що вона використала своє право на приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, приватизувавши з таким призначенням земельну ділянку, яку використовувала як город, а коштів на платну приватизацію не мала. Згідно з інформаційною довідкою №410304991, сформованою 29 січня 2025 року, інформація про право власності, інше речове право на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутня (том 1, а.с. 161). За повідомленням ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 25 березня 2025 року за № 89, згідно з архівними даними інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано (том 2 а.с. 43). У матеріалах спадкової справи №68/2022, заведеної за заявою [PERSON] , спадкоємиці за заповітом щодо майна померлої [PERSON] , маються відомості про те, що [PERSON] є тіткою [PERSON] , [PERSON] на дату смерті була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] одна (том 1, а.с. 71-74). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №768/2015, заведеної за заявою [PERSON] після померлого [INFO] батька [PERSON] , останньому 16 березня 2018 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Менської районної Ради народних депутатів Чернігівської області 25 травня 1990 року, право власності за яким зареєстровано Чернігівським міжміським Бюро технічної інвентаризації 25 травня 1990 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 128. У свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому нотаріусом Дороніну Анатолію Павловичу на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку вказана 99,3 кв.м, як про це зазначено у інформаційній довідці щодо об`єкту нерухомого майна від 08 листопада 2017 року за №368, виданій [PERSON] . Зокрема, у інформаційній довідці щодо об`єкту нерухомого майна від 08 листопада 2017 року за №368 зазначена інформація про те, що за адресою: [ADDRESS] згідно з даними інвентаризації станом на 26 жовтня 2017 року розташовані наступні будівлі та споруди: А-1 - житловий будинок; а-1 веранда; Б-1 сарай; б-1 сарай; Г-1 гараж; В-1 погріб, Д-1 сарай; Е-1 погріб; №1 ворота; №2 огорожа; загальна площа будинку 99,3 м.кв; житлова площа будинку 50.1 м.кв; рік будівництва 1964 рік; згідно з матеріалами інвентаризаційної справи, право власності станом на 31 грудня 2012 року на вищевказане майно зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 28 квітня 1990 року. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 14 березня 2019 року [PERSON] з [PERSON] (далі Договір), остання придбала за плату житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с.167). Відчужуваний будинок має наступні характеристики: будинок дерев`яний А-1; з господарських будівель та споруд є: сарай з черепашнику Б-1, сарай цегляний б-1; погріб цегляний В-1; гараж цегляний Г-1; сарай дощатий Д-1; погріб цегляний Е-1; ворота дощаті - №1; огорожа дощата №2, та належить продавцю на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. 16 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-166. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 169). Отже, предметом договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 березня 2019 року є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача Минець О.В. стверджує про те, що спірний будинок має нумерацію 48, єдиним його власником з 1990 року на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок був [PERSON] , після смерті якого будинок успадкував його син [PERSON] , а у 2019 році продав [PERSON] , проте у 2023 році на замовлення позивача була виготовлена технічна документація на будинок [ADDRESS] , чим незаконно розділили будинок на дві частини. Проте, такі твердження спростовуються наступним. Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 28 квітня 1990 року, на підставі рішення виконкому Менської районної Ради народних депутатів №73 від 28 квітня 1990 року, [PERSON] на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] . Даний будинок в цілому зареєстрований в Чернігівському бюро технічної інвентаризації на прав особистої власності за [PERSON] , як головою колгоспного двору. З погосподарських книг (облікових карт об`єкта погосподарського обліку) за 1991-2025 роки вбачається облік окремих господарств по [ADDRESS] та по [ADDRESS] , у яких рік забудови будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] вказано 1963 рік. Вказане свідоцтво було видано [PERSON] як голові колгоспного двору, єдиним членом якого була його дружина [PERSON] , проте ані [PERSON] , ані [PERSON] ніколи не були членами колгоспного двору, головою якого був [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] з 1976 року та з 1977 року по день смерті, що підтверджується матеріалами справи. Водночас з тим, у Розділі 4 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 березня 2019 року «Гарантії та інші умови» зазначено, що в будинку на момент посвідчення цього договору ніхто не зареєстрований і не проживає. Проте, [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з 1976 року по день смерті, а саме по [INFO] . У вказаному Договорі зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7423082001:01:001:0102, що належить Продавцю на праві особистої приватної власності. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 14 березня 2019 року [PERSON] з [PERSON] , остання придбала за плату земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7423082001:01:001:0102; цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить Продавцю на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. 16 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-165 (том 1, а.с.170-171). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7423082001:01:001:0102; цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 172). Представником відповідача надано технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, [PERSON] , [ADDRESS] , та технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , паспорт складений 09 лютого 1990 року (том 1, а.с. 204-224). Згідно з планом меж земельної ділянки, зазначеним у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка має такий опис меж: зокрема, від В до Г земельна ділянка [PERSON] .. Відповідно до Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] від 03 липня 2012 року, власником земельної ділянки [PERSON] з однієї сторони і виконавцем робіт [PERSON] . ЧРТПП з другої сторони, в присутності землевласників (землекористувачів) суміжних земельних ділянок: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , складено даний акт про те, що ними погоджено зовнішні межі земельної ділянки [PERSON] згідно схеми, що наведена нижче, земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . На схемі обміру земельної ділянки земельна ділянка [PERSON] межує із земельними ділянками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (том 1, а.с.220). Земельна ділянка, на якій розташований будинок [ADDRESS] , на даний час не приватизована, і ніколи не перебувала у власності [PERSON] .. Окрім того, слід ураховувати і фактичне користування спірними будинками, зокрема те, що [PERSON] користується будинком [ADDRESS] , вона не користується і ніколи не користувалася іншою частиною будинку (квартирою [ADDRESS] ), за якою після смерті [PERSON] доглядає позивач, на даний час там ніхто не проживає. Вказані обставини не заперечувалися її представником. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] належало у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/2 частці кожному. Після смерті [PERSON] її рідна сестра [PERSON] успадкувала належну за життя її рідній сестри 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим її частка у спірному будинку збільшилась, вона стала власником вказаного будинку в цілому. Враховуючи, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України та може бути об`єктом спадкування. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] , шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] ..

Outcome: approved