Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з Відповідача [PERSON] на користь Позивача [PERSON] , 3% річних у розмірі 2 499 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 13 коп. та інфляційні втрати у розмірі 10 261 (десять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 43 коп. Позовна заява мотивована тим, що 29.04.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП автомобілю «Toyota» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/1464131 від 24.11.2016 року. 14.02.2024 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області було винесено рішення по справі №650/2803/23, яким призначено до стягнення суми 3% річних у розмірі 5 011 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 25 689 грн. 95 коп. за період 20.10.2020 року по 28.11.2023 року. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.04.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП автомобілю «Toyota» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/1464131 від 24.11.2016 року. 14.02.2024 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області було винесено рішення по справі №650/2803/23, яким призначено до стягнення суми 3% річних у розмірі 5 011 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 25 689 грн. 95 коп. за період 20.10.2020 року по 28.11.2023 року. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Разом з тим, за змістом статей 598 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків . Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16. 19.10.2020 року Бериславським районним судом Херсонської області було винесено рішення по справі №647/1804/20. 22.08.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69700862. Водночас, Позивач наголошує, що на даний час вищевказане рішення суду невиконане в повному обсязі. З урахуванням вищезазначеного, Позивач має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з 29.11.2023 року по 16.06.2025 року (до дня подання позову до суду). Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 10 261 (десять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 43 коп. (деталізований розрахунок додається). Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 29.11.2023 року по 16.06.2025 року складає 2 499 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 13 коп. Враховуючи вищевикладені обставини, вбачається, що тривале невиконання судового рішення та довготривале зволікання відповідачем щодо виконання судового рішення, спричиняє позивачу майнову шкоду, оскільки фактично позивач позбавлений права користуватися коштами для власних цілей. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved