Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

28.08.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості в сумі 12 899,93 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 28.07.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (далі - ЦФР) (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 5765541964, згідно якого останній було надано кредит у сумі 12 837,74 грн. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 26.06.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, відповідно до якого новому кредитору відступлені права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором № 5765541964 від 28.07.2021. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12 899,93 грн, з яких: 7 845,49 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,38 грн заборгованість за відсотками. 5 054,06 грн заборгованість по комісії. Згідно з умовами договору відповідачка зобов`язалася повернути позику, сплатити проценти за користування нею та виконати інші зобов`язання в повному обсязі в строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого зобов`язання, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 цивільну справу № 203/6111/25, провадження № 2/0203/2559/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 20.10.2025 відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України», причин неявки не повідома. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 28.07.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (далі - ЦФР) (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 5765541964, згідно якого останній було надано кредит у сумі 12 837,74 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] надано кредит у сумі 12 837,74 грн, строк - 18 місяців, тип процентної ставки фіксована, щомісячний процент 2,7 %, мета отримання кредиту будь-які законні цілі. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 28.07.2021 [PERSON] підписала повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого визнала АТ «Таскомбанк» кредитором за кредитним договором № 5765541964. 26.06.2024 між АТ «Таскомбанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, відповідно до якого клієнт, після відповідного фінансування фактором, зобов?язується відступити йому права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12 899,93 грн, з яких: 7 845,49 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,38 грн заборгованість за відсотками, 5 054,06 грн заборгованість по комісії. В матеріалах справи також міститься платіжна інструкція №21522 від 26.06.2024 на суму 3 080 334, 23 грн про перерахування оплати за відступлення права вимоги за договором факторингу № НІ/11/20-Ф від 26.06.2024. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача заборгованості за договором позики № 5765541964 від 28.07.2021 у загальній сумі 12 899,93 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved