Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

10 листопада 2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 05 березня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей. В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили ведення спільного господарства та спілкування, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Основною причиною розпаду сім`ї зазначає різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Повідомляє, що в добровільному порядку неможливо розірвати шлюб через наявність двох неповнолітніх дітей. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дітей, а тому просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 11.11.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 01 грудня 2025 року о 10 год. 00 хв., яке відкладено у зв`язку першою неявкою відповідача на 15 грудня 2025 року о 08 год. 30 хв. Позивач\~ [PERSON] , будучи обізнаною про відкриття провадження у справі за її позовом про розірвання шлюбу, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18),\~ в судове засідання не з`явилася. При цьому, позивач повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за адресою, яку вказала у позовній заяві, як місце своєї реєстрації та проживання: [ADDRESS] . Однак, в суд повернувся поштовий конверт із судовою повісткою у зв`язку із\~ відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 26-27). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, враховуючи відсутність повідомлень від позивача щодо зміни місця її проживання та надіслання судової повістки на раніше вказану нею адресу місця проживання, яка згідно відмітки в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 21.06.2005р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 7-8), є зареєстрованим місцем проживання позивача, остання вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас 25 листопада 2025 року позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи\~ без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не перечую щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 20-21, 24-25). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю №1994113 від 11.11.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 15), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно з ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 05 березня 2005 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом № 15, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 березня 2005 року Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 3). Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 02 червня 2006 року Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2009 року Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області та серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції у\~ Чернівецькій області (а.с. 4-6). Як зазначає позивач [PERSON] , на даний час сторони припинили ведення спільного господарства, спілкування подружжя має формальний характер, а тому не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. На думку [PERSON] , спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав, із\~ клопотанням про надання подружжю строку на примирення в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу не подав та про надання строку на примирення не клопотав. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги фактичне припинення шлюбних відносин сторін по справі, відсутність бажання зберегти сім`ю у позивача та відсутність заперечень у відповідача, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.2005р. після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved