Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

У лютому 2024 [PERSON] звернувся до суду із позовом, який у подальшому було уточнено, до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, посилаючись на те, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Всупереч рішенням судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 521/14457/18 та неодноразовим попередженням з боку органів поліції, мати дітей - [PERSON] , умисно продовжує створювати йому перешкоди у можливості бачитися та спілкуватися зі своїми дітьми та відводити їх до учбових та спортивних закладів. Від будь якого спілкування про майбутнє дітей, [PERSON] категорично відмовляється. Суди зобов`язали [PERSON] не чинити перешкод у вихованні, зустрічах і вільному спілкуванні із обома дітьми, а також в надані дітям гідної освіти і фізичного виховання, шляхом визначення за спільною домовленістю батьків дитячих центрів раннього розвитку та спортивних секцій та зарахування до них дітей. Стверджував, що з 2018 року відповідачка перешкоджає йому відвідувати та бачити дітей, приймати участь в їх житті та вихованні, утриманні, не надає можливості навіть у телефонному режимі спілкуватись з ними, з підстав чого він неодноразово звертався до Шевченківського відділення поліції Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про вжиття заходів до відповідачки, звертався до Головного управління Національної поліції в Одеській області з метою дізнатися місцезнаходження дітей, звертався до Прокуратури Одеської області, служби у справах дітей Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дітей, до органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, до голови Одеської міської ради про контроль і нагляд за діяльністю та дотриманням законів в органах і службах у справах дітей, до Голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, однак відповіді отримав лише щодо частини звернень. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вихованні, зустрічах і вільному спілкуванні із дітьми: сином [PERSON] [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] , на регулярне спілкування з дитиною(донькою) засобами зв`язку; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в наданні доньці [PERSON] , [INFO] , гідної освіти і фізичного виховання, шляхом визначення та зарахування до закладів загальної середньої освіти, дитячих центрів розвитку і спортивних секцій та відведення до них доньки; визначити способи участі батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні та спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування з батьком щотижня з 19.00 год. до 19.00 год. з п`ятниці до неділі, за місцем проживання батька; у дні народження доньки [PERSON] , [INFO] , встановити ії перебування з батьком [PERSON] , у тому числі за місцем проживання батька, шляхом спільного відпочинку, але не менше ніж пів дня; встановити перебування доньки з батьком [PERSON] , під час канікул, в святкові дні та в дні народження батька [PERSON] , у тому числі за місцем проживання батька, шляхом спільного відпочинку, але не менше ніж пів дня. Ухвалою судді від 26.09.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року витребувано з Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо розв`язання спору за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.06.2025 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про поновлення строку для подання відзиву у цивільній справі - відмовлено. Відзив, поданий у межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - залишено без розгляду. Ухвалою суду від 22.10.2025 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити вимоги. Відповідачка у судовому засіданні вказала, що визнає позов частково, зокрема погоджуються з тим, що позивач має право на побачення з дитиною та не заперечувала щодо визначеного органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради графіком спілкування батька з донькою, а саме щосуботи з 14.00 до 16.00 години без присутності матері із врахуванням розпорядку дня дитини. Також відповідачка пояснила, що жодним чином не перешкоджає доньці у спілкуванні з батьком, а навпаки, саме батько неодноразово не приходив до дитини у визначений час. Дитина неодноразово очікувала батька, проте він без повідомлення причин не з`являвся на зустріч до доньки. З часу складання органом опіки та піклування висновку, а саме з 23.05.2025 року, позивач лише раз з`явився на зустріч з дитиною. Посилання відповідача на перешкоджання у спілкуванні з дитиною, вважає безпідставними, оскільки разова відмова у наданні дитини для спілкуванні з батьком була обумовлена хворобою дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації ОМР до судового засідання не з`явилась. Проте направили на адресу суду висновок про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , та встановлення порядку участі батька, [PERSON] , у вихованні дитини. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, а позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №175. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Також у судовому засіданні встановлено, що квартира у якій проживає позивач має одну кімнату, проте позивач не зміг пояснити чи облаштована дана квартира для проживання 10 річної дівчинки, з урахуванням її потреб та фізіологічного розвитку. Під час розгляду справи також встановлено та не заперечувалось сторонами, що між сторонами вже існував спір щодо участі у вихованні та неперешкоджанні батькові у спілкуванні з дітьми. Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року, яке набрало чинності на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 09.07.2019 року зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вихованні, зустрічах і вільному спілкуванні із малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] ; зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в наданні дітям: сину [PERSON] , [INFO] та доньці [PERSON] , [INFO] гідної освіти і фізичного виховання, шляхом визначення за спільною домовленістю батьків дитячих центрів раннього розвитку та спортивних секцій та зарахування до них дітей; визначено способи участі батька [PERSON] , [INFO] у вихованні та спілкуванні із дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування дітей з батьком щотижня з 16.00 год. до 19.00 год. у п`ятницю та суботу, у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, в присутності матері до 5-ти річного віку доньки та за згодою сина; у дні народження дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] встановити їх перебування з батьком [PERSON] , [INFO] у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, в присутності матері до 5-ти річного віку доньки та за згодою сина, шляхом спільного відпочинку у час, встановлений за домовленістю між батьками, але не менше ніж пів дня; встановлено перебування дітей з батьком [PERSON] , [INFO] під час канікул, в святкові дні та в дні народження батька [PERSON] , [INFO] у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, в присутності матері до 5-ти річного віку доньки та за згодою сина, шляхом спільного відпочинку у час, встановлений за домовленістю між батьками, але не менше ніж пів дня. Також матеріали справи містять чисельні звернення до навчальних закладів та органів освіти [PERSON] щодо умов навчання [PERSON] , що говорить про небайдужість до розвитку та рівня освіти його дочки. На виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року, органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради було надано висновок про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] та встановлення порядку участі батька - [PERSON] у вихованні дитини. Висновком затверджено наступний порядок участі батька у вихованні [PERSON] , встановлено перебування дитини з батьком щосуботи з 14.00 до 16.00 у присутності матері. Усі зустрічі повинні проводитися, враховуючи розпорядок дня дитини, та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини, а також рекомендовано батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом. У даному висновку також зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Висновок органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради №1662/01-20 від 23.05.2025 року сторонами не оскаржувався. В процесі судового розгляду, з пояснень сторін у справі встановлено, що відносини між сторонами не склались, між сторонами існує непорозуміння, у тому числі щодо порядку виховання доньки, участі батька у її вихованні та утриманні, про що зазначено і у висновку №1662/01-20 від 23.05.2025 року. Опитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] , [INFO] , пояснила, що проживає з матір`ю. Навчається у 4 класі Одеського ліцею №69 ОМР через онлайн форму навчання. Любить малювати та гуляти у дворі біля будинку. На запитання, чи бажає спілкуватися з батьком дитина відповіла, що бажає, але не дуже часто. Також дитина повідомила, що матір їй не забороняє спілкуватись з батьком, проте свій номер мобільного телефону вона батькові давати не хоче. Також дитина повідомила, що у день зустрічі з батьком, він часто не приходив та не повідомляв про неможливість прибуття. З літа 2025 року батько приходив лише один раз. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом справ щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що оскільки наявний в матеріалах справи висновок Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради №1662/01-20 від 23.05.2025 року на даний час не скасований, то саме цей висновок органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради повинен бути врахований судом в якості доказу щодо розв`язання спору між сторонами щодо участі батька дітей у їх вихованні. Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитини не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини (відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини), бути розлученою зі своєю матір`ю. Статтею 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (Заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у Справі Olssonv. Sweden (№ 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при винесенні рішення суд приймає до уваги тільки інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд вважає не обґрунтованими, оскільки з пояснень сторін у судовому засіданні, пояснень опитаної дитини та наданих відповідачкою скріншотів повідомлень не встановлено перешкод у спілкуванні батька з дитиною, а навпаки вбачається, що саме батько неодноразово не прибував на зустріч із дитиною без повідомлення причин неможливості. Відповідна до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Як встановлено судом, батько дитини, позивач у справі, не ухилявся і не ухиляється від спілкування з донькою, бажає приймати участь у її вихованні. Досліджуючи запропонований позивачем режим побачень з донькою, суд вважає, що він не відповідає інтересам малолітньої дитини, а фактично задовольняє інтереси позивача. Разом з тим, суд частково не погоджується з органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради №1662/01-20 від 23.05.2025 року щодо визначеного графіку днів побачень батька з дитиною. Зокрема, у вказаному висновку не враховано обставини про те, що позивач всіляко намагається приймати участь у вихованні та розвитку дочки, опитана у судовому засіданні дитина, повідомила, що любить батька та не проти спілкування з ним. Суд також враховує вік дитини, а також те, що дитина з 2018 року проживає разом і з матір`ю в якої із позивачем склалися неприязні стосунки, що у свою чергу може впливати на відносини між дитиною та батьком, а тому суд приходить до висновку, що надання більшого часу для спілкування батька з дитиною позитивно відобразиться на взаємовідносинах батька та дитини. Враховуючи вищевикладене, щодо вирішення питання стосовно тривалості годин спілкування з дитиною, суд бере до уваги її малолітній вік, навчання дочки, наявність умов для перебування дитини за місцем проживання батька, тому суд вважає доцільним визначити участь батька [PERSON] , [INFO] у вихованні та спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування дитини щосуботи з 14.00 год. до 16.00 год. у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, без присутності матері та за згодою самої дитини. Суд також вважає за можливе визначити участь батька [PERSON] , [INFO] , у дні народження дочки шляхом встановлення її перебування з батьком у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, без присутності матері та за згодою дочки, шляхом спільного відпочинку у час, встановлений за домовленістю між батьками, але не менше ніж пів дня та під час канікул, в святкові дні та в дні народження батька [PERSON] , [INFO] , у місці, визначеному за попередньою домовленістю між батьками, у тому числі за місцем проживання батька, без присутності матері та за згодою дочки, шляхом спільного відпочинку у час, встановлений за домовленістю між батьками, але не менше ніж пів дня. Спілкування має відбуватись з урахування стану здоров`я дитини, режиму її дня та харчування для дочки відповідного віку. Враховуючи те, що в процесі судового розгляду відповідачкою не надано доказів перебування дитини у позашкільних закладах розвитку, суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в наданні доньці, [PERSON] , [INFO] , гідної освіти і фізичного виховання, шляхом визначення за спільною домовленістю батьків дитячих центрів раннього розвитку та спортивних секцій та зарахування до них дітей. Вирішуючи даний спір суд вважає, що спілкування дочки з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить дотримання батьківських прав позивача, а насамперед буде відповідати інтересам дитини. Суд вважає, що саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний контакт дитини з батьком. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. У задоволенні інших позовних вимог, слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Outcome: partial