Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача в його користь борг за розпискою від 06.11.2024 у розмірі 426806,25 грн, в тому числі 414375 грн - основного боргу та 12431,25 грн відсотки 3 %. Покликається на те, що 06.11.2024 [PERSON] передав у власність [PERSON] гроші у розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 414375 грн строком до 06.05.2025. Станом на день пред`явлення позову Відповідачем кошти не повернуті. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального спрощеного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 06.11.2024 [PERSON] отримав від [PERSON] 10000 доларів США та зобов`язується сплачувати 3% від залишку та повернути суму боргу до 06.05.2025. Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Верховний Суд України, у постанові від 18 вересня 2013 року, справа № 6-63цс13, виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Дослідивши надані позивачем розписки, суд доходить переконання, що вони підтверджують факт укладення договорів позики, відповідно до умов якого Позивач позичив Відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 доларів США гривень з терміном повернення до 06.05.2025 із сплатою відсотків у розмірі 3 % від залишку боргу. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із змісту статті 12,13 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що відповідач не надав будь яких доказів виконання своїх зобов`язань за договором позики - повернення позичених грошей у розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 414375,00 грн (відповідно до офіційного курсу НБУ -41,4375 грн за 1 дол. США станом на 06.11.2024) позовні вимоги про стягнення суми боргу та відсотків у розмірі 12431,25 грн підлягають до задоволення. Зважаючи на те, що позов задоволено, в силу статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачені ним 4268,06 грн судового збору.

Outcome: approved