Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-14 00:00:00

В листопаді 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4030170524, укладеного 20 травня 2024 року в електронній формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] . Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначає, що на виконання умов зазначеного договору позикодавець надав позичальнику у користування грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності та платності. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути отриману позику у строк, визначений договором, або достроково, а також сплатити відсотки за користування позикою, нараховані відповідно до умов договору. В той же час, відповідач, всупереч умовам укладеного договору, свої зобов`язання належним чином не виконав: суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів № 4030170524 від 20 травня 2024 року становить 28 189,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 060,00 грн - заборгованість за процентами; 3 129,00 грн - пеня за кожен день прострочення у розмірі облікової ставки НБУ. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» загальну суму заборгованості у розмірі 28 189,00 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Печерського районного суду м Киева від 27.11.2024 цивільну справу передано до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю. 10.01.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіної О.М. Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу/ам/ строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. До суду повернувся конверт адресований відповідачу із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачів дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 4030170524. Договір був підписаний відповідачем 20.05.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 2.2. договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 грн (п. 2.3. договору). Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в) (п. 2.5. договору). Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.6. договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 2.6.1. стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору та становить: 1,5%. Знижена процентна ставка 1,35% у день. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 2.7. договору). Відповідно до положення п. 2.8. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 2.8.1. За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних. 2.8.2. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8077,33% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.п. 2.9.1. За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44 800,00 грн. п.п. 2.9.2. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 44 485,00 грн. Відповідно до п. 3.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . 16 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» укладено договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» доручає ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» за відповідну плату здійснювати перекази грошових коштів із використанням реєстру виплат на користь отримувачів згідно з правилами міжнародних платіжних систем Visa Direct / MasterCard Money Send. На виконання умов зазначеного договору 20.05.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» здійснено переказ грошових коштів у розмірі 7 000,00 грн на банківську картку [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», як позикодавець, виконало свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу в повному обсязі. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Положення статті 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною першою ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі частини першої ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, та інших витрат. Відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені умовами договору. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4030170524 від 20.05.2024 наданим представником позивача, сума непогашеної відповідачем заборгованості складає загальну суму у розмірі 28 189,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 060,00 грн - заборгованість за процентами; 3 129,00 грн - пеня за кожен день прострочення у розмірі облікової ставки НБУ Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені за вказаним договором, суд дійшов до такого. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, також внесено зміни до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» і доповнено його п. 61, який встановлює нові правила звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Отже, кредитний договір № 4030170524 укладений відповідачем [PERSON] - 20 травня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, нарахування позивачем пені у розмірі 3 129,00 грн є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № 4030170524 від 20 травня 2024 року у розмірі 25 060,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 060,00 грн - заборгованість за процентами. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають частковому задоволенню (88,9 %). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2 153,25грн.

Outcome: partial