Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-16 00:00:00

10.11.2025 від представника ТОВ "ФК\~"ГЕЛЕКСІ"\~через "Електронний\~суд"\~до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 25 104 грн 50 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 423 грн 00\~коп., а\~також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2018 між ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, було укладено договір позики № 39745. Згідно з умовами договору позивач надав позичальнику кредит в розмірі 5 000 грн 00\~коп. на умовах строковості, поворотності та оплатності, зі стандартною процентною ставкою 0.01% в день, та комісією яка складає 1.9% , та з підвищеною комісійною винагородою, у випадку прострочення терміну платежу - 3.0%. Того ж дня, відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 5 000 грн 00 коп. на банківський рахунок. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, та станом на дату подання позову до суду, має заборгованість в розмірі 25 104 грн 50 коп., з яких: 5\~000\~грн 00 коп. - заборгованість за позикою; 20 104 грн 00 коп. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.11.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 17.12.2025. 27.11.2025 від представника відповідача Браславської О. А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання визнала позовні вимоги частково та не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 7 044 грн 50 коп., яка була погоджена при укладенні договору позики № 39745 від 23.11.2018, в іншій частині позову просила відмовити у зв`язку з безпідставністю нарахування складових заборгованості відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. (а. с. 38-47) На обґрунтування відзиву зазначила, що наведений позивачем розрахунок заборгованості по відсотках за договором та комісії не відповідає нормам закону та умовам договору, є завищеним та таким що нарахований поза межами строку кредитування (а.\~с.\~40-65). 27.11.2025 представник позивача Рудзей Ю. В. надіслав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що стороною позивача надані належні та допустимі докази, як на підтвердження факту укладення кредитного договору, так і на підтвердження факту перерахування кредитних коштів за номером картки, зазначеним відповідачем у договорі позики. Крім того, що усі складові заборгованості нараховані у строки та на умовах погоджених в укладеному між сторонами договорі позики та є зокрема платою, яка встановлюється за користування позикою після настання строку погашення (а. с. 48-53). 17.12.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] разом з позовною заявою подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Браславська о, А. у відзиві просила проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору позики № 39745 від 23 листопада 2018 року, Графіком платежів до Договору позики № 39745 від 23.11.2018, Паспортом позики, довідкою директора ТОВ\~"ФК "ЕЛАЄНС" Пархоменка М. С., наданою ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ", вих № 39745 від 01.09.2025, копії Договору № 04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів від 04.08.2017, підтверджується, що 23.11.2018 між ТОВ\~"ФК "ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] був укладений договір позики № 39745, за умовами якого [PERSON] , отримала 5 000 грн 00\~коп., на строк до 22.12.2018, з процентною ставкою 0.01% в день від поточного залишку позики та комісією (комісійною винагородою) яка складає 1.4% в день від початкового розміру позики. Загальна вартість позики для споживача на дату укладення договору становить 7 044 грн 50\~коп., з яких 5 000 грн 00 коп. - сума позики, 14 грн 50 коп. - проценти за користування позикою, 2 030 грн 00 коп. - комісійна винагорода за користування позикою. Договір та його складові містить підпис [PERSON] в якості позичальника відтворений за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору. У пункті 10 Договору позики зазначені реквізити сторін, а саме прізвище, ім`я, по батькові позичальника, паспортні дані, РНОКПП, місце реєстрації. (а. с. 5-12, 17-18). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 39745 від 23.11.2018 за період з 23.11.2018 по 01.08.2025 за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 24\~595\~грн 00 коп., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн 00\~коп; суми заборгованості по відсотках - 74 грн 50 коп.; сума заборгованості по комісії 20\~030 грн 00 коп. (а. с. 13-16). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 23.11.2018 між ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] договору позики №\~39745, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору позики № 39745 від 23.11.2018 сторони встановили строк кредитування до 22.12.2018. На час закінчення строку кредитування (22.12.2018) розмір заборгованості за договором позики № 39745 від 23.11.2018 склав 7 044 грн 50 коп., яка складається з: 5\~000\~грн 00 коп. - тіла кредиту; 14 грн 50 коп. - проценти за користування кредитом; 2\~030\~грн 00 коп. - комісійна винагорода за користування позикою. Таким чином, лише наведений розмір заборгованості по відсоткам може бути стягнутий з [PERSON] на користь ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ", оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки та комісії за кредитним договором. За таких обставин, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, позовна заява ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 39745 від 23.11.2018 в розмірі 7\~044\~грн 50 коп., яка складається з: 5\~000\~грн 00 коп. - тіла кредиту; 14 грн 50 коп. - проценти за користування кредитом; 2\~030\~грн 00 коп. - комісійна винагорода за користування позикою. У задоволенні решти позову належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги укладеного 09.07.2025 між ТОВ\~"ФК ГЕЛЕКСІ" та адвокатом Рудзей Ю. В., акта № 39745 наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025 (а. с. 20-21). На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги № 109/2025 від 24.11.2025 укладеного між [PERSON] та адвокатом Браславською О. А., розрахунку судових витрат на правничу допомогу, квитанції до прибуткового касового ордера № 109 від 25.11.2025 (а. с. 43-45). Отже, сторонами доведено понесені витрати на правову допомогу: позивачем - на суму 5\~000\~грн 00 коп., відповідачем - на суму 4 000 грн 00 коп. Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду справи позовні вимоги позивача задоволені частково на 28,06% , таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути 679 грн 72 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 403 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог . Виходячи із вищезазначеної суми та розрахунку задоволених позовних вимог до стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають витрати на правничу професійну допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог (71,94%) у розмірі 2\~877\~грн 60\~коп.

Outcome: partial